‎Diseară, în direct, ‎marea dezbatere dintre tururi.
‎Se va decide soarta Franței,
‎iar cei doi paria ai campaniei, ‎Stéphane Blé și Corinne Douanier‎,
‎se vor înfrunta în direct.
‎Încă nu m-am decis. Ambii sunt nașpa.
‎Marea dezbatere va avea loc diseară, ‎ în direct, la ora 20:00.
‎Am verificat lista electorală ‎și soția lui Blé nu a votat.
‎Mi se rupe.
‎Cică a plecat în Normandia după FIV, ‎dar n-a făcut fertilizarea in vitro.
‎Am o relație la clinică. N-a venit acolo.
‎Lamine a dispărut…
‎Soția lui a dispărut… Cam multe, nu?
‎Și totul coincide ‎cu coma unui mic traficant…
‎Da.
‎Cam multe.
‎Idiotul ăla n-are nicio șansă ‎la președinție.
‎- Începem în 30 de minute. ‎- Stéphane? Sunt mama.
‎Sunt cu părintele Gontran, din Abidjan.
‎O să te binecuvânteze.
‎Începe dezbaterea. ‎Stéphane trebuie să vină pe platou.
‎Știu. Mai lăsați-ne două minute!
‎Pe curând!
‎Trebuie să anulăm. Am dureri mari.
‎Nu anulăm nimic. Respiră și relaxează-te!
‎Nu pot. Jur, mă doare de mor.
‎Îmi pulsează testiculul de la trac. ‎E groaznic.
‎Respiră, Stéphane!
‎Ascultă-mă…
‎O să-ți povestesc ceva. ‎Nu sunt prea mândru de asta.
‎Te-am mințit. Nu sunt din Sarcelles.
‎Ci dintr-o suburbie liniștită ‎din Seine-et Marne. Ai mei erau avuți.
‎Am intrat în politică pe urmele tatei.
‎Nu sunt strănepotul lui Aimé Césaire. ‎Nu m-am simțit niciodată de culoare!
‎- Pe bune? ‎- Urăsc să merg în Guadelupa.
‎Eroul meu din copilărie ‎nu era Malcolm X.
‎Ci Patrick Sébastien.
‎Doar emisiunile cu camerele ascunse.
‎A făcut una cu Thierry Lhermitte.
‎Ți-o amintești? Îl invită la restaurant…
‎- Mi se rupe. ‎- Bine.
‎Ascultă-mă… ‎De ce îți spun toate astea? Fiindcă…
‎Mi-ai deschis ochii, cu mahalalele.
‎Băga-mi-aș…
‎M-ai învățat ‎că nu e un defect să te naști acolo.
‎Ci un punct forte.
‎Nu ești perfect, Stéphane.
‎Scuză-mă că-ți spun. Dar ești onest.
‎Și în viața mea ‎n-am întâlnit decât un om onest.
‎Pe Stéphane Blé. Înțelegi?
‎Dezbaterea asta trebuie s-o faci ‎pentru cei uitați, oprimați,
‎care n-au avut cuvântul ‎niciodată, înțelegi?
‎Mergem la dezbatere sau nu?
‎- Bine. ‎- Mergem?
‎- Mergem. ‎- Mergem?
‎- Bine! ‎- Ușurel!
‎- Scuze. ‎- Să-mi schimb scutecul!
‎SINGURUL CANDIDAT
‎Retușezi mai mult? ‎Are tenul foarte închis.
‎Trebuie să îndulcești puțin culoarea…
‎Poți să-l deschizi la culoare sau nu?
‎Apropo, fardurile nu sunt vegane!
‎Apropo, ni se rupe.
‎Mai pui niște verde?
‎- Verde și maro… ‎- Ar părea gri.
‎Am venit să lupt.
‎Trebuie neapărat să-l „deznegrim”…
‎E foarte închis la culoare.
‎În direct, în două minute.
‎„Trăiască Franța!” la final, poate?
‎- Ce mai faci? ‎- Bine.
‎- În afară de niște procese. ‎- Tu cazi mereu în picioare.
‎- Virginie! Te așteptăm pe platou! ‎- Vin!
‎- Trebuie să închid. ‎- Bagă-i în corzi!
‎- Îmi cunosc meseria. ‎- Știu. Ascultă…
‎Voiam să te întreb: nu e ciudat ‎că soția lui Blé a dispărut?
‎Îl fierbi un pic cu asta?
‎- Nu dau atacuri la persoană. ‎- Așa e.
‎Dar vărul lui?
‎- Știi că e traficant? ‎- Ce?
‎Mereu mă ia gura pe dinainte. ‎Are o zonă unde vinde droguri.
‎De cinci ani îl urmărim. Îl cheamă Désiré.
‎El și Stéphane sunt ca frații. ‎Îți dai seama? Ne otrăvesc copiii.
‎Heroină, cocaină, tot tacâmul. În fine…
‎Nu e cazul să-ți desenez. Știi ce spun.
‎Numai bine, scumpo! Baftă!
‎Bine. Pa, Éric!
‎Ce se petrece?
‎Nu mă simt bine deloc.
‎- Ce e? ‎- Zău, deloc.
‎Bea asta! Apă sfințită.
‎Direct din pârâul de lângă parohia mea.
‎Nu cred că e o idee bună. ‎O să faci viermișori.
‎- Ba nu! Hai, bea! ‎- Ba da.
‎- Nu! ‎- Ai băut? Scuip-o!
‎- O să facă… ‎- În direct, într-un minut!
‎Bine. Cine e campionul? Tu! Arată ce poți!
‎Acum e acum! Hai, că poți!
‎- Curaj! Strigă-ne dacă e ceva! ‎- Hai!
‎Arată-i de ce ești în stare! Cred în tine.
‎Stéphane!
‎Mă bucur să împart ‎acest moment al democrației cu tine.
‎Și eu. Mulțumesc.
‎În direct, în 30 de scunde.
‎S-o distrugem pe linguristă!
‎- Poftim? ‎- Scuze…
‎Scuze, e prea târziu ‎ca să merg până la baie?
‎- Da. ‎- Începem, dle Blé.
‎- Îmi pare rău. ‎- Haideți! Pe cai!
‎În direct, în cinci, ‎patru, trei, doi, unu.
‎Genericul!
‎ALEGERI PREZIDENȚIALE - DEZBATEREA
‎Bună seara!
‎Șaizeci de milioane de francezi ‎așteptau acest moment. Iată că a sosit!
‎Confruntarea dintre cei doi candidați ‎din turul al doilea.
‎Corinne Douanier și Stéphane Blé, ‎doi cvasinecunoscuți.
‎Dar duminică
‎unul va deveni al 26-lea președinte ‎al Republicii Franceze.
‎- E vreo problemă, dle Blé? ‎- Nu.
‎Sunteți gata?
‎Suntem bărbați.
‎Putem începe?
‎Da. Haideți!
‎Pentru început, ‎să vedem intențiile de vot!
‎După cum vedeți, Franța nu a decis încă.
‎Ca să vă ajutăm să alegeți, ‎să le vedem portretele!
‎- Frate… ‎- Douanier, Blé.
‎- Înfruntarea… ‎- Începe!
‎PORTRETELE
‎- Școlile sunt bune. ‎- Bună! Toate bune?
‎Cine e Corinne Douanier?
‎- Tipul din Sarcelles? ‎- Da.
‎Am întâlnit-o la sediu ‎și i-am urmărit programul cotidian.
‎- Refacerea solului e simultană. ‎- Da.
‎Activistă neobosită,
‎Corinne Douanier e licențiată ‎în economie și istorie.
‎Vorbește curent șapte limbi, ‎printre care afgană și mandarină.
‎- Ce face Thierry? ‎- Mai bine.
‎- Grozav! ‎- Pa!
‎O zi bună!
‎La 18 ani a devenit primar în satul ei.
‎- Bună, Sandrine! ‎- Bună, Corinne!
‎Să-mi dai înapoi ‎caseta cu ‎Sacrificiul‎ lui Tarkovski!
‎Scuze…
‎- Sunt primar, nu bibliotecă. ‎- Nu uit.
‎- O zi bună! ‎- La fel!
‎Cea mai mare susținătoare a sa ‎e purtătoarea de cuvânt,
‎Églantine Richet, hipoacuzică.
‎„Am cunoscut-o pe Corinne după accident.
‎M-a emoționat dorința ei ‎de a vindeca această lume suferindă
‎prin măsuri concrete.”
‎La trei. Unu, doi, trei.
‎Ori de câte ori are o clipă liberă, ‎Corinne preferă să o dedice altora.
‎Grație ei sunt azi în viață.
‎Acum 15 ani, am leșinat ‎după o partidă de Pétanque.
‎M-am prăbușit. Ea a apărut din senin.
‎A știut imediat ce să facă. M-a reanimat.
‎M-a readus la viață. ‎Și asta cu un braț rupt.
‎- Hai! ‎- A fost eroică.
‎Hai!
‎Hai, că poți! Revino-ți! Hai!
‎Presiunea e mare, dar asta nu ne împiedică
‎să ne mai și relaxăm, nu?
‎Chiar dacă asta înseamnă ‎să salvăm vieți. Haideți!
‎Cunoscută în lumea ONG-urilor,
‎Corinne susține un model social ‎bazat pe revenirea la produsele naturale,
‎ecofeminism și descreștere.
‎Într-o seară, am văzut ce se petrecea ‎în Mediterană, cu migranții.
‎Mă refer la refugiați. Scuze!
‎Nu ne place termenul.
‎Și unde eram după trei zile?
‎Pe Mediterană.
‎Da. Exact. ‎Pe vasul unui ONG, să salvăm vieți.
‎Satul nostru are cea mai mică ‎emisie de CO2 din Franța.
‎Iar asta e mulțumită ei.
‎Dacă ar face toți la fel, ‎am rezolva rapid criza climatică.
‎Simplu și eficient.
‎PORTRETELE
‎Salut!
‎N-am avut timp să mă îmbrac. Scuze! ‎De ce să ascund trupul ăsta?
‎Cine e Stéphane Blé?
‎Am fost mare sportiv.
‎Pentru a afla, l-am întâlnit ‎în apartamentul său din Bobigny.
‎Da, am jucat fotbal.
‎Am fost și campion național. La fairplay.
‎Eram echipa cea mai blândă.
‎Portretul bunicului meu. Filmați-l!
‎A fost infanterist ‎în debarcările din Al Doilea Război.
‎În fine, n-a debarcat el, ‎l-au debarcat ei.
‎Nu e amuzant. Da. L-au forțat.
‎- Acum două luni… ‎- Poți trece?
‎…Stéphane Blé lucra ‎la acest centru de tineret.
‎Apoi s-a întâmplat asta.
‎Degeaba sufleci mânecile ‎dacă rămâi fără chiloți.
‎Da!
‎Vrei un slogan de campanie? ‎„Libertate, egalitate, fraternitate!”
‎Un simț al umorului ‎dezvoltat în anii petrecuți în mahalale.
‎Nu-i așa că e frumos?
‎Amestec de culturi, energie hip-hop.
‎Îmi vine să improvizez. Am timp? Pot?
‎Ascultă, fiule
‎Da!
‎Sufragiul universal e colosal ‎Pentru democrație
‎Căci alte „crații” ‎Au lovit-o ca un val
‎Metafizica face ce ne place
‎Stufat… m-am săturat
‎- Bună, Stéph! ‎- Fetelor!
‎Punctul său forte e legătura cu cartierul.
‎Ce faceți, fetelor?
‎Cunoaște locul, ‎pe tineri și nemulțumirile lor.
‎Am auzit că fumezi. Ai grijă!
‎Vezi-ți de treabă!
‎Votați Blé!
‎Foarte apropiat de familie ‎și de rădăcinile lui,
‎Stéphane a ținut ca mama sa ‎să facă parte din anturajul său.
‎- Votați cu el? ‎- Cred că sunteți mândră. Normal.
‎Vreau să mă arăt așa cum sunt. ‎N-o să mint, ca politicienii.
‎Ca de la mama natură.
‎Faptul că am intrat în turul doi ‎i-a impulsionat pe mulți.
‎Pe frații mei, pe surorile mele. Pe mine.
‎Sper că și contul din bancă. În fine.
‎Glumesc. Ador umorul.
‎Nu e perfect, dar are o calitate. ‎Se gândește mereu la alții.
‎Îți fac o cafea?
‎Dacă cei din jur sunt nefericiți, e și el.
‎Da. Nu mai am cafea. Ce vrei? Ceai?
‎Nu pare mare lucru, dar contează.
‎Dacă sunt azi aici, e grație lui. ‎Grație orașului meu.
‎Mi-a oferit totul. ‎Și o să-i dau totul, până la capăt.
‎DEZBATEREA
‎Acum cunoașteți mai bine candidații.
‎Evident, la cald,
‎francezii par să o favorizeze ‎pe dna Douanier.
‎Dar nimic nu e încă decis.
‎Doamnă Douanier, prima întrebare.
‎De ce să vă voteze francezii?
‎Bună seara!
‎Bună seara telespectatorilor și dlui Blé!
‎Astă-seară, Franța are o șansă unică.
‎A decis să renunțe ‎la clasa politică veche, coruptă
‎și să își încredințeze răspunderile ‎unei figuri noi.
‎Vreau și pot ‎să întruchipez această figură nouă.
‎N-o să vă spun ce o să fac,
‎ci ce vom face împreună.
‎Nu există personaje providențiale.
‎Există 60 de milioane de francezi ‎care sunt providențiali unii pentru alții.
‎- Bravo! ‎- Mulțumesc.
‎Dle Blé, aceeași întrebare. ‎De ce să vă voteze francezii?
‎E pricepută, recunosc.
‎Dacă nu candidam, o votam.
‎Fairplay.
‎- E bine. ‎- Nu vorbesc 12 limbi…
‎Eu vorbesc doar șapte.
‎Vă pot ruga ceva? ‎Interpreta purtătoarei de cuvânt întârzie.
‎E silită să citească pe buze. Articulați…
‎Nu am nicio diplomă de licență…
‎E surdă, nu proastă.
‎- Hotărâți-vă! ‎- Doar o idee.
‎Bine.
‎Sunt un om normal,
‎nu ca „președintele normal”.
‎Știu cum se zbat oamenii.
‎Și în Corrèze, ‎și în mahala sunt aceleași probleme.
‎N-am venit aici ca să mint ‎și să vă promit marea cu sarea.
‎Dar promit că voi încerca.
‎- Mulțumim. ‎- Are fani în studio.
‎Mulțumim.
‎Mulțumim amândurora. ‎Să continuăm duelul!
‎Duelul? Nu sunt în război cu dl Blé.
‎Vom avea un schimb calm de idei.
‎- Dar… ‎- Hamdoullah! Ne respectăm.
‎- Da. Noi îi spunem „duel”. ‎- E absurd.
‎DUELUL
‎Dnă Douanier, unii vă cred radicală.
‎Cred că azi nu mai avem de ales.
‎Trebuie să fim radicali, ‎să descreștem, chiar și demografic.
‎Știați că mai există ‎familii cu câte trei copii în Franța?
‎Trei copii! E absurd!
‎E iresponsabil!
‎Dle Blé, ce părere aveți despre asta?
‎Eu și soția mea încercăm ‎să facem un copil.
‎Nu m-am gândit niciodată ‎câte deșeuri va produce copilul.
‎M-am gândit cât de mult o să-l iubesc.
‎- E un argument egoist. ‎- Eu sunt egoist?
‎- Eu mă gândesc la planetă. ‎- Copiii o vor reclădi.
‎O vor salva mulțumită educației ‎și conștientizării naturii.
‎Poate sunt egoist, ‎dar dv. sunteți defetistă.
‎Aveți o replică?
‎Da. Defetistă sau responsabilă?
‎Liniște, vă rog! Mulțumim.
‎După o oră de dezbatere, ‎să vedem intențiile de vot!
‎Conform cifrelor, ‎se pare că dl Blé are un ușor avantaj,
‎dar ce urmează poate schimba lucrurile.
‎Vom primi o persoană care este
‎sau a fost importantă pentru candidați
‎și care le va aduce în lumină caracterul.
‎E vorba de invitatul-surpriză.
‎INVITATUL-SURPRIZĂ
‎Cine e la mine?
‎Nu vă pot spune.
‎Unii din cartier zic că mă cunosc, ‎dar nu e așa. Sunt detractori.
‎Mai întâi, ‎invitatul-surpriză al Corinnei Douanier!
‎E vorba de Chahiba Daoudzada.
‎Chahiba!
‎Cât a trecut! Ce mai faci?
‎Luați loc! Bun-venit, Chahiba!
‎Mulțumim că ați venit în studio!
‎O revedere emoționantă.
‎Vă resimțim emoțiile, dnă Douanier.
‎Bun-venit! Povestiți-ne de Chahiba!
‎Păi… Mă scuzați.
‎Sigur. Nicio grabă.
‎Chahiba e afgană.
‎Ne-am cunoscut demult, ‎prin asociația CălătoarEle.
‎CălătoarEle. De la „călătoare” și „ele”. ‎Deci CălătoarEle.
‎Am înțeles.
‎E afgană.
‎A fost torturată de talibani,
‎repudiată de familie ‎fiindcă e oarbă și lesbiană.
‎Am și diabet de tip 2.
‎- Deci… ‎- Nu e oarbă!
‎Domnule, vă rog!
‎Nu e oarbă. ‎Când s-a așezat, s-a uitat așa.
‎Dacă aș fi orb, eu m-aș așeza așa.
‎- Domnule! ‎- S-a uitat!
‎- Mulțumim! ‎- I-ați finanțat studiile, nu?
‎Nu eu. Structurile… Ce se petrece?
‎- Dle Blé! ‎- Nu cred că e oarbă. Să verificăm!
‎Nici nu-și ținea bastonul în față.
‎A plecat așa.
‎- Glumiți? ‎- Dle Blé!
‎Nu puteți sta așa pe platou.
‎Sunteți total lipsit de respect.
‎- Dle Blé, stați jos! ‎- E oarbă.
‎E lipsă de respect!
‎- Față de Chahiba și de francezi… ‎- Scuze! Chiar e oarbă.
‎Nu vă puteți purta așa.
‎Ați umilit-o în direct!
‎- Scuze! ‎- E femeie!
‎Are dizabilități, ‎e exilată și ați umilit-o!
‎Dar nu e lesbiană! Se vede.
‎Nicio problemă, sunt obișnuită ‎să-i privesc drept în ochi pe talibani.
‎Nu mă tem de unul ca el.
‎Chahiba, ce le transmiți francezilor ‎despre Corinne ca să-i ajuți să aleagă?
‎Priviți cum clipește!
‎Francezii sunt foarte norocoși.
‎Corinne e o femeie minunată ‎și alegătorii trebuie să știe asta.
‎Acum sunt studentă la Harvard, ‎unde urmez trei specializări.
‎Dezvoltare durabilă, drepturile omului ‎și istoria persecuțiilor LGBTQ+
‎din Peninsula Arabică în secolul VII.
‎Totul grație ei.
‎Iată dovada că, dacă o țară ‎dă o șansă unei persoane exilate,
‎acea persoană devine adesea ‎o șansă pentru țara care o primește.
‎E un punct de vedere.
‎- Fie ca lumina să-ți îndrume pașii! ‎- Mulțumesc.
‎Orice subiect în afară de Franța.
‎- Afganistan, SUA. ‎- Poftim?
‎- Domnule! ‎- Nu vă auzim.
‎- Sunteți în public. ‎- Lucrez cu dl Blé. William Crozon.
‎- E vorba de povestea ei. ‎- Despre străini!
‎Pornim de la Afganistan, ‎unde o femeie maltratată, izgonită
‎a traversat Mediterana cu riscul vieții.
‎Așa, oarbă?
‎- A reușit să ajungă aici. ‎- A traversat marea așa, oarbă?
‎- S-ar fi înecat! ‎- Domnule Blé!
‎…pe care Franța nu i-o oferă!
‎Dle Blé, potoliți-vă echipa!
‎Îi prezint scuze Chahibei, ‎fiindcă am avut dubii
‎și consilierul m-a îndrumat greșit.
‎Abia aștept să vă aud opinia ‎despre incluziune. Ce planuri aveți?
‎Da. Răspundeți!
‎Așteptam întrebarea de la început.
‎Știți că am fost împușcat în testicul. ‎Uneori, durerile mă întărâtă.
‎Îi spuneți asta Chahibei, ‎care a trecut prin multe.
‎Acum, invitatul-surpriză! ‎E important în viața dv.
‎Un caracter puternic, bine-cunoscut dv.
‎E Granite?
‎Nu e Granite.
‎Nu e Grateau?
‎- E Claude, tatăl dv. ‎- Exact.
‎Bun-venit, Claude!
‎Ce dracu' cauți aici?
‎- Valea! ‎- Claude!
‎Luați loc!
‎Fiule! În sfârșit!
‎Dle Claude, ați sosit din Abidjan.
‎Nu l-ați văzut pe Stéphane ‎de 20 de ani. Așa e?
‎- 27 de ani, opt săptămâni și patru zile. ‎- Exact.
‎- Viața ne-a despărțit. ‎- Ce viață?
‎Te-ai cărat cu Clémentine, ‎nevasta lui Isidore, vărul meu!
‎Ca să-ți satisfaci poftele. Idiotule!
‎Am căutat în altă parte ‎ce nu-mi dădeai acasă.
‎Voiai prea multe!
‎- Cum spuneam, viața ne-a despărțit. ‎- Da.
‎Apoi am călătorit prin lume cu afaceri.
‎Import. Export. Transport.
‎Dar te-am păstrat în suflet, fiule.
‎Nu puteai să mă suni măcar în 27 de ani?
‎Știi cum e.
‎- Nu… ‎- Nu prea e semnal acolo.
‎N-ai avut semnal 27 de ani?
‎Apropo de inițiativă, dacă formați 00 225…
‎- Putem afișa numărul? ‎- Tată!
‎Nu se poate.
‎Vă puteți înscrie ‎la un mare proiect imobiliar.
‎- Nu, domnule! ‎- Tată…
‎Despre ce vorbim aici?
‎- Nu mă întrerupe, cucoană! ‎- Poftim?
‎Văd că mă tutuiți.
‎- Ce faci? ‎- Minunat!
‎Președinția e treabă de bărbat.
‎Nu e pentru o cucoană ‎cu practici sexuale contra naturii.
‎Îmi pare rău.
‎- Scuze! ‎- Da, spuneți ceva!
‎Mă desolidarizez ‎de comentariile persoanei de lângă mine.
‎- În Camerun… ‎- Serios.
‎Cei ca voi iau șase ani ‎de pușcărie și 200.000 de franci amendă.
‎Care „cei ca noi”?
‎Cei ca noi?
‎Da! Răspundeți!
‎- Poponarii. ‎- Nu, domnule…
‎- Dle Claude… ‎- Inacceptabil.
‎Stéphane, fă-l să tacă!
‎Ne bucurăm că ați venit, ‎dar e inacceptabil.
‎Vorbiți africană?
‎Zău așa! „Vorbiți africană” n-are nicio…
‎E mina. Da, știu puțin. ‎Am stat șase luni în Grand Popo.
‎Da.
‎N-o să… Știți ceva? ‎Sunteți foarte nesimțit!
‎- Nu, dar… ‎- Nicio grijă!
‎- Vă rog… ‎- Nu înțelegem ce spuneți.
‎Calmați-vă, altfel părăsiți platoul.
‎Calmează-te!
‎O putem duce de aici pe Chahiba? ‎Urletele îi amintesc de talibani.
‎Din fericire, n-a văzut ce s-a întâmplat.
‎Suntem împreună de aproape două ore. ‎Ne apropiem de final.
‎Hai, puiule!
‎Dl Blé are 21% din intențiile de vot.
‎Iar dna Douanier, cu 35%, ‎a preluat conducerea.
‎Totuși, jumătate din francezi ‎încă nu au decis cu cine vor vota.
‎Da. Și, în locul unei concluzii redactate ‎în limbaj de lemn de echipele de PR,
‎vom trece la marea întrebare.
‎ÎNTREBAREA
‎Dle Blé, începem cu dv.
‎Iată întrebarea!
‎Cum vă raportați la islamismul radi…
‎- Traficul de droguri. ‎- Merge și asta.
‎Potrivit unor surse,
‎aveți legături directe ‎cu traficanții din cartier.
‎Unii vă sunt și rude.
‎E o singură întrebare?
‎Dacă ajungeți la Élysée, ‎de partea cui ați fi?
‎A francezilor? A rudelor? ‎A alegătorilor sau a traficanților?
‎Ia de-aici, Blé! Na!
‎O întrebare simplă. Vă ascultăm.
‎Dle Blé?
‎- Mai e șampanie? Ia uite-l! ‎- Da.
‎Să sărbătorim!
‎- Franța vă ascultă. ‎- S-a căcat pe el.
‎Chiar deschid o ladă nouă.
‎LOTFI A IEȘIT DIN COMĂ. ‎ÎL ACUZĂ PE LAMINE.
‎Drace!
‎Suntem în direct. Vă ascultăm.
‎Franța vă ascultă. De partea cui ați fi?
‎A francezilor? Sau a rudelor? ‎A alegătorilor sau a traficanților?
‎O întrebare ușoară.
‎- E simplu. Da sau nu. ‎- Dle Blé?
‎Da. Recunosc, am traficanți în familie, ‎printre cunoștințe.
‎Da.
‎Dar vă spun ceva.
‎Când ești de culoare, ‎dintr-un cartier sărac, nu ai opțiuni.
‎Știți bine că muncim pe brânci ‎pe mai puțin decât restul.
‎În acest context, unii aleg alte căi.
‎În mahalale, trebuie să încetăm ‎să ne subestimăm.
‎Trebuie să avem visuri mari.
‎Să nu ne mai limităm.
‎De asta le propun francezilor ‎să voteze Stéphane Blé duminică.
‎Ca să arătăm că se poate.
‎Că poți să vii de jos ‎și să ajungi sus. Asta e.
‎Deci aveți un văr care vinde droguri.
‎- N-am spus asta. ‎- Publicul a auzit.
‎E timpul pentru întrebarea ‎adresată Corinnei Douanier.
‎Dnă Douanier, l-ați sponsorizat pe dl Blé ‎ca să poată intra în cursă.
‎Acum două luni îl susțineați.
‎Acum sunteți rivali.
‎- Nu e o ipocrizie? ‎- Da, l-am sponsorizat.
‎Acum două luni a venit la sediul meu ‎și mi-a părut foarte simpatic.
‎Lucra cu tinerii, era sincer, dedicat,
‎voia să schimbe sistemul.
‎I-am dat o mână de ajutor ‎pentru binele democrației. Da.
‎Dar dl Blé de acum ‎nu e cel pe care l-am cunoscut,
‎ca să fiu sinceră.
‎În campanie, ‎ați făcut compromisuri, ca toți ceilalți.
‎- V-ați contrazis. ‎- Eu?
‎Da! De pildă, ați spus: ‎„Libertate, egalitate, securitate”?
‎Ați spus sau nu?
‎- Da. ‎- Răspundeți!
‎- Poftim! ‎- Am spus.
‎Eram la poliție.
‎Iată! Ați vorbit de securitate cu poliția! ‎Ați devenit politician. Știți ce?
‎Voiați să răsturnați sistemul? ‎Ați devenit sistemul.
‎- Ați trecut de partea opresiunii. ‎- O clipă!
‎- Glumiți? ‎- Nu.
‎- De partea opresiunii? ‎- Da.
‎Și 400 de ani de sclavagism?
‎- Colonialismul? ‎- Și 2.000 de ani de oprimare a femeii?
‎- Zău așa… ‎- Au fost și femei sclave.
‎Da! Ca femeie, nu poți învinge. ‎Iar asta s-ar schimba dacă sunt aleasă!
‎Ești arhetipul bărbatului ‎care crede că i se cuvine totul.
‎De secole ne conduc bărbați ca voi ‎și ne duc la pieire.
‎Destul! Trebuie să înceteze! Stop!
‎Pentru viitor, pentru planetă, ‎pentru copii, pentru Franța.
‎Trăiască Franța!
‎- Da? ‎- Ai văzut?
‎Parțial.
‎Deci ai văzut. ‎Ai văzut cum am dat-o în bară?
‎N-ai început rău. Apoi au sărit pe tine.
‎Taică-tău a fost nașpa.
‎Glumești? A fost supernașpa.
‎Ce face Lamine?
‎N-o să ajungi președinte, Stéph. ‎Trebuie să se predea.
‎Îi găsim un avocat bun, ‎să demonstreze că a fost înșelat.
‎Pe mine nu mă ascultă. Convinge-l tu!
‎- Ascultă… ‎- Te rog!
‎Mai am o șansă.
‎Stai să treacă turul doi și mă ocup!
‎Nu te mai panica! Ce faci?
‎Te mai sun eu, scumpo. Promit.
‎Te iubesc.
‎Nu știu ce să-ți spun.
‎N-a fost bine.
‎A fost foarte rău.
‎Dar o putem scoate la capăt. ‎Mai sunt indeciși.
‎Mulți. Putem ‎să recuperăm voturi și să ne revenim.
‎Nu intra în panică!
‎Uite, Chirac, în '95! ‎A venit din neant. Nu credea nimeni în el.
‎Dar fii serios! Gata cu greșelile!
‎Trebuie să mă asculți. ‎O clipă, avem treabă!
‎Trebuie să mă asculți. ‎Ne rezumăm la chestiile de bază.
‎Social. Da, o clipă! Social.
‎Acum suntem împreună.
‎Când îți spun ceva, mă asculți. ‎O să te ascult și eu.
‎- Procesez. ‎- Poliția!
‎- Poliția! Deschideți! ‎- Poliția!
‎- Ce-ai făcut? ‎- N-am făcut nimic.
‎Nici eu.
‎- N-ai făcut nimic? ‎- Nu știu ce vor.
‎- Ai făcut ceva. ‎- Nu, pe cuvânt.
‎Zi dacă ai făcut ceva!
‎N-am făcut nimic, jur!
‎- Nici eu. ‎- Deschide!
‎- E o greșeală… ‎- Domnul Blé?
‎E aici. El e.
‎Tânărul Lotfi, atacat în cartierul dv., ‎a ieșit din comă.
‎L-a identificat oficial pe Lamine Touré ‎drept agresor.
‎Nu!
‎Lamine e în stafful dumneavoastră?
‎- Da… ‎- Nu!
‎- Nu!
‎Lamine? Nici vorbă! Era voluntar.
‎Se ocupa de mărunțișuri. ‎I-am dat un tichet de masă o dată.
‎Se consideră salariu?
‎Nu prea cred. Deci nu face parte din…
‎Ne veți explica la secție.
‎Lamine nu e de găsit. ‎Vă suspectăm că l-ați ajutat să fugă.
‎Vă rog, nu faceți asta! ‎Sunt jurnaliști aici, domnule.
‎Fiul meu n-a făcut nimic!
‎Vă rog, domnule.
‎Dle Blé, puteți comenta, vă rog?
‎Subtitrarea: Liana Oprea