Följ debatten inför andra valomgången live ikväll.
Frankrikes öde avgörs inom kort.
Det är kampanjens outsiders Stéphane Blé och Corinne Douanier som gör upp
och bedöms av franska folket.
Jag har inte bestämt mig än. Båda suger.
Följ den stora presidentdebatten live ikväll 20.00.
Jag har gått igenom röstlängderna. Blés fru har inte röstat.
Jag bryr mig inte.
Hon åkte till Normandie efter sin IVF,
men hon har inte gjort någon IVF.
En vän jobbar på kliniken. Hon dök aldrig upp.
Lamine är försvunnen.
Hans fru är försvunnen. Det är mycket nu.
Och det händer samtidigt som en liten dealer ligger i koma…
Ja.
Det är mycket.
Idioten verkar inte vara redo att bli president.
-Vi går live om 30 minuter. -Stéphane? Det är mamma.
Det här är fader Gontran från Abidjan. Han ska välsigna dig.
Debatten börjar om 30 minuter. Vi behöver Stéphane!
Jag vet. Ge oss två minuter.
Vi ses snart.
Vi måste ställa in. Jag har för ont.
Vi ska inte ställa in. Andas och slappna av.
Det går inte. Det gör för ont.
Scenskräcken gör att det pulserar i ballen.
Andas, Stéphane.
Lyssna på mig…
Jag ska berätta nåt. Det är inget jag är stolt över.
Jag ljög för dig. Jag är inte från Sarcelles.
Jag är från en lugn, liten förort i Seine-et-Marne.
Mina föräldrar var rika. Jag blev politiker, precis som pappa.
Jag var aldrig Aimé Césaires farfars brorson.
Jag har aldrig känt mig svart.
-Seriöst? -Jag avskyr Guadeloupe.
Malcolm X var aldrig min hjälte som barn.
Det var Patrick Sébastien.
Inte allt han gjorde, men Dolda kameran var bra.
Han gjorde en med Thierry Lhermitte.
Minns du? Han bjuder ut honom på restaurang…
-Jag bryr mig inte. -Okej.
Varför berättar jag allt det här? Jo…
Du har öppnat mina ögon för förorten.
Fy fan…
Du har lärt mig att det inte är en svaghet att komma från förorten.
Det är en styrka.
Du är inte perfekt, Stéphane.
Ledsen, att säga det. Men du är ärlig.
Och ärliga människor… Jag har bara mött en i hela livet.
Stéphane Blé. Känner du honom?
Du måste ställa upp i debatten för de glömda, de förtryckta,
för de som aldrig har haft en röst. Förstår du?
Ska vi göra debatten eller inte?
-Okej. -Ska vi köra?
-Vi kör. -Ska vi köra?
-Okej. -Aj, ta det lugnt.
-Förlåt. -Jag måste byta blöja.
RÄTT MAN PÅ RÄTT PLATS
Kan ni förbättra lite mer? Han är väldigt mörk.
Ni måste tona ner färgen. Jag menar förbättra…
Kan ni göra honom ljusare?
För info, är sminket inte veganskt.
För info, bryr vi oss inte.
Kan ni prova med grönt?
-Grön och brun, blir… -Då blir han grå.
Jag är här för att kämpa.
Vi måste verkligen ljusa upp honom.
För han är väldigt mörk.
Live om två minuter.
Ett "Länge leve Frankrike" i slutet av talet?
-Ser man på… Hur mår du? -Bra.
-Förutom en massa rättegångar. -Du klarar dig alltid.
-Virginie! Vi behöver dig nu. -Kommer!
-Eric, jag måste gå. -Kläm till dem ordentligt.
-Lugn, jag kan mitt jobb. -Jag vet. Du…
Tycker inte du att det är konstigt att Blés fru har försvunnit?
Vill du grilla honom om det?
-Jag går inte in på privatlivet. -Sant.
Hans kusin då?
-Visste du att han langar? -Va?
Jag kan då aldrig hålla tyst. Hans kusin har ett eget gathörn.
Vi har försökt haffa honom i fem år. Han heter Désiré.
Stéphane och han är som ler och långhalm. Han förgiftar våra barn.
Med heroin, kokain, hela rasket. Nåväl…
Jag behöver inte förklara allt. Du kan ditt jobb.
-Sköt om dig, hjärtat. Ha en fin debatt. -Okej. Hej då, Eric.
Vad är det?
Jag mår verkligen inte bra nu.
-Vad är det? -Inte alls.
Drick. Det är heligt vatten, direkt från en liten bäck vid min prästgård.
Det är nog ingen bra idé. Du kan få mask.
-Nej! Kom igen. Drick. -Ja.
-Nej. -Drack du? Spotta ut det.
-Han kommer att… -Vi är live om en minut.
Okej… Vem är mästaren? Du! Nu tar du hem det här.
Allt avgörs nu! Vi klarar det!
-Lycka till. Jag är här. -Kom igen.
Visa henne! Jag tror på dig.
Stéphane?
Det gläder mig att dela det här demokratiska ögonblicket med dig.
Detsamma. Tack.
Live om 30 sekunder.
Nu sänker vi flatan.
-Ursäkta? -Förlåt…
Ursäkta? Jag antar att det är för sent att gå på toaletten?
-Ja. -Vi börjar nu, mr Blé.
-För sent. -Kom igen. Nu kör vi.
Live om fem, fyra, tre, två, ett.
Rulla intro.
PRESIDENTVALET - DEBATTEN
God kväll.
Sextio miljoner fransmän har väntat på den här stunden. Nu är det dags.
Debatten mellan de två kandidaterna i den andra valomgången.
Corinne Douanier och Stéphane Blé, båda relativt okända.
Men nästa söndag, blir en av dem Frankrikes 26:e president.
-Är något på tok, mr Blé? -Inte alls.
-Är ni redo? -Vi är rejält folk.
-Kan vi påbörja debatten? -Visst. Sätt igång.
Vi ska titta på opinionssiffrorna i början av programmet.
Som ni ser, har Frankrike ännu inte bestämt sig.
För att hjälpa er med beslutsfattandet, ska vi kika på deras personporträtt.
-Douanier, Blé. -Herregud…
-Duellen. -Nu kör vi.
PERSONPORTRÄTTEN
-Jag tycker att skolorna är bra. -Hej.
Vem är Corinne Douanier?
-Från han i Sarcelles? -Ja.
Vi träffade henne i kampanjhögkvarteret, och följde med i hennes vardag.
Förnyelsen sker samtidigt.
Hon är aktivist på alla plan, och har examen i ekonomi och historia.
Hon talar sju språk, däribland afghanska och mandarin.
-Hur mår Thierry? -Bättre.
-Bra. -Vi ses snart.
Ha en fin dag.
Hon blev borgmästare i sin by när hon var 18 år.
-Hej, Sandrine! -Hej, Corinne.
Jag vill ha tillbaka min VHS med Tarkovskys The Sacrifice.
Oj, jag är ledsen.
-Jag är borgmästare, inget bibliotek. -Okej.
-Hej då -Hej då.
Den som talar varmast om henne är hennes taleskvinna,
Églantine Richet, som är döv.
Jag träffade Corinne strax efter min olycka.
Jag blev rörd av hennes strävan att läka den här sjuka världen,
på ett väldigt konkret sätt.
Och på tre. Ett, två, tre.
När hon har tid över, hänger hon sig gärna åt andra.
Det är tack vare henne jag lever idag.
Jag svimmade efter en omgång boule för 15 år sen.
Jag föll, men hon dök upp från ingenstans. Hon kunde sin sak. Hon utförde HLR.
Hon återupplivade mig. Allt det där, med en bruten arm.
-Kom igen! -Hon var så heroisk.
Kom igen!
Du klarar det! Kom tillbaka! Kom igen!
Vi är under hård press, men det hindrar oss inte
från att släppa loss lite då och då.
Även om det handlar om att rädda liv. Kom igen!
Corinne är välkänd i den ideella världen.
Hon stödjer en social modell med återgång till mer naturliga produkter,
ekofeminism och kontraktion.
En kväll såg vi ett program om hur migranterna har det på Medelhavet.
Flyktingarna, menar jag. Ursäkta. Vi använder inte de andra ordet.
Och var befann vi oss tre dagar senare?
På Medelhavet.
Ja. Precis.
På ett icke-statligt skepp.
Vår by har lägst koldioxidutsläpp i Frankrike.
Det är tack vare henne.
Om alla gjorde likadant, skulle vi lösa klimatkrisen direkt.
Enkelt och effektivt.
PERSONPORTRÄTTEN
Hallå, tv-teamet. Jag hade inte tid att ta på mig. Jag är ledsen.
Men varför dölja sig?
Vem är Stéphane Blé?
Jag var en sportkille.
För att ta reda på det, träffar vi honom i hans lägenhet i Bobigny.
Ja, jag spelade fotboll.
Jag blev fransk mästare. I fair play. Det trevligaste laget i Frankrike.
Det här är ett foto av min farfar. Här. Filma.
Han var infanterist och deltog i andra världskriget.
Eller, deltog och deltog… De tvingade honom.
Det är inte kul. De tvingade honom.
-För två månader sen… -Kommer du ut?
…var Blé ungdomsledare på ett ungdomscenter.
Sen hände det här.
Varför kavla upp, när man måste dra ner byxorna?
Ja!
Letar du efter en kampanjslogan? "Frihet, jämlikhet, broderskap!"
En slagkraftighet som han utvecklat under alla år i förorten.
Titta. Är det inte fint?
Kulturmixen, hiphop-energin…
Jag vill freestyla lite för er. Har vi tid?
Hör upp, min son Yeah, yo
Allmän rösträtt stressar Demokratins demoner
Alla är rädda för Demografins grafer
Metafysik när vi gör det vi älskar
Kall…ops, det är mitt kall
-Hej, Stéph. -Hej, tjejer?
Stéphanes styrka är hans rötter i området.
Hur mår ni, tjejer?
Han känner till området, ungarna och deras missnöje.
-Jag har hört att du röker. Passa dig! -Dra åt helvete!
Rösta på Blé.
Eftersom han är nära sin familj och sina rötter,
insisterade han på att hans mamma skulle vara delaktig i kampanjen.
-Ni röstar väl på honom? -Ni måste vara stolt?
Jag ska visa upp den jag är. Jag ljuger inte som politikerna.
Nu är jag helt naken.
Det har boostat många, att jag är vidare i andra valomgången.
De har boostat mina systrar och bröder. Och även mig.
Hoppas att det boostar mitt bankkonto. Men det är en annan sak.
Nej, jag skämtar.
Han är inte perfekt, men han tänker alltid på andra.
Vill ni ha kaffe?
Är folk omkring honom olyckliga, då är han olycklig.
Just det. Jag har slut på kaffe. Vill du ha te?
Det kanske inte låter märkvärdigt, men det är viktigt.
Jag är här tack vare min stad.
Staden har gett mig allt. Jag ger allt tillbaka, in i slutet.
DEBATTEN
Då vet ni lite mer om kandidaterna.
Just nu verkar franska folket mer positiva till Douanier än till Blé.
Men inget är avgjort.
Mrs Douanier, första frågan.
Varför ska fransmännen rösta på er?
God kväll.
God kväll, tittare, mina damer och herrar, och mr Blé.
I kväll har Frankrike en unik möjlighet.
Man har beslutat att begrava det gamla korrupta systemet,
och ge Frankrike ett nytt ansikte.
Jag vill vara Frankrikes nya ansikte.
Jag tänker inte berätta vad jag ska göra, utan vad vi ska göra tillsammans.
Gynnsamma ledare existerar inte.
Jag hävdar att 60 miljoner fransmän kan vara gynnsamma för varandra.
-Bravo! -Tack.
Mr Blé, samma fråga till er. Varför ska fransmännen välja er?
Hon är riktigt bra.
Jag hade röstat på henne, om jag inte kandiderade.
Fair play.
-Jag talar inte tolv språk… -Jag talar bara sju.
Får jag be er om en sak? Min taleskvinnas tolk är sen.
Hon måste läsa på läpparna. Kan ni artikulera?
Jag har ingen högskoleexamen…
Hon är döv, inte dum.
-Bestäm er. -Lite bara.
Okej.
Jag är en vanlig kille, inte alls som den "vanliga presidenten".
Jag känner till vanliga problem.
Det är samma problem i Corrèze, som i förorten.
Jag är inte här för att ljuga. Jag lovar inte guld och gröna skogar.
Men jag lovar att försöka.
-Tack. -Hans fanklubb är här.
Tack.
Tack till er båda. Vi ska fortsätta med duellen.
Duellen? Jag är inte i krig med mr Blé.
Jag tänker utbyta åsikter.
-Det är bara… -Hamdoullah! Respekt.
Nåväl, vi kallar den "duellen".
Det är löjligt.
DUELLEN
Mrs Douanier, ni kallas radikal.
I dag har vi inte längre något val.
Vi måste vara radikala och skala ner, även demografiskt sett.
Vet ni att det fortfarande finns par i Frankrike som skaffar tre barn?
Tre barn! Det är absurt!
Det är oansvarigt!
Mr Blé, vad är din åsikt i frågan?
Min fru och jag försöker få barn.
Jag har aldrig funderat på hur mycket avfall ett barn generar.
Jag har funderat på hur mycket kärlek jag kan ge.
-Vilket egoistiskt argument! -Är jag egoistisk?
-Jag tänker på planeten. -Våra barn ska återuppbygga den.
De räddar den, tack vare utbildning och kunskap om naturen.
Jag må vara självisk, men ni är defaitist.
Har ni en replik?
Ja. Defaitist eller ansvarig…
Lugna er, är ni snälla. Tack.
En timme in i debatten, ska vi titta till opinionssiffrorna.
Enligt siffrorna, har mr Blé tagit en knapp ledning,
men nästa punkt kan ändra det.
Nu ska vi välkomna någon som betyder mycket,
eller som har betytt mycket för kandidaterna,
och som kan lyfta fram deras personlighet.
Det handlar om överraskningsgästen.
ÖVERRASKNINGSGÄSTEN
-Vem är det? Vem är min? -Det kan jag ju inte säga.
Vissa där hemma ljuger och säger att de känner mig. De är lögnare.
Först ska vi välkomna Corinne Douaniers överraskningsgäst.
Hon heter Chahiba Daoudzada.
Vad länge sen! Hur mår du?
Slå er ner. Välkommen, Chahiba.
Tack för att ni ville komma.
Stark återförening.
Det är mycket känslor i luften, mrs Douanier.
Välkommen, Chahiba. Berätta om Chahiba.
-Jo… Ursäkta. -Inga problem. Ta tid på er.
Jo…
Chahiba är afghan. Vi träffades genom en organisation som heter Honhem.
Honhem, som i "hon" och "hem"…
Vi förstår.
Hon är afghan. Hon torterades av talibanerna.
Hon avvisades av familjen, för att hon är blind och lesbisk.
Och typ 2-diabetiker.
-Typ två-diabetiker. -Okej.
-Så… -Hon är inte blind!
Men, sir! Snälla!
Hon är inte blind. Hon tittade ner när hon satte sig.
Om jag var blind, skulle jag sätta mig så här.
-Sir! -Hon tittade!
-Tack! -Och ni betalade för hennes studier?
Inte jag, organisationen.
-Vad gör ni, mr Blé? -Hon är nog inte blind. Vi kollar.
Hon gick inte ens med käppen framför sig. Hon gick så här.
-Är det ett skämt? -Mr Blé.
Ni kan inte göra så här i sändning. Det ni gör är respektlöst.
-Mr Blé, sätt er ner. -Hon är blind.
Ni är respektlös…
-Mot Chahiba, och franska folket. -Hon är blind.
Ni kan inte uppföra er så.
Ni förödmjukar henne i tv.
-Förlåt! -Hon är kvinna,
och funktionsvarierad i exil, och ni förödmjukar henne.
Okej, men hon är inte lesbisk. Det syns.
Ingen fara, jag är van att stå öga mot öga mot talibanerna.
Jag är inte rädd för män som han.
Chahiba, vad vill ni att franska folket ska veta om Corinne innan de röstar?
Fransmännen har tur.
De måste förstå att Corinne är en underbar kvinna.
Idag studerar jag tre olika utbildningar på Harvard.
Hållbar utveckling, mänskliga rättigheter,
och HBTQ+-förföljelser på den arabiska halvön på 600-talet.
Tack vare Corinne.
Det är bevis på att när ett land, ger en förvisad person en chans,
blir personen ofta en tillgång för landet som välkomnat dem.
Det är en åsikt.
-Må ljuset leda din väg, Chahiba. -Tack.
Vi pratar om allt utom Frankrike.
-Afghanistan, USA… -Ursäkta?
-Sir, hörni… -Vi hör er inte.
-Ni är publik. -Jag jobbar med mr Blé.
William Crozon.
-Vi pratar om hennes resa. -Om utlänningar.
Vi började i Afghanistan där hon plågades, tvingades i exil
och sen korsade Medelhavet på egen risk.
Och hon är blind?
-Hon lyckades komma hit. -Hon korsade Medelhavet i blindo?
-Hon hade sjunkit! -Mr Blé.
…vad Frankrike inte kunde ge!
Mr Blé, lugna ert team.
Jag vill be Chahiba om ursäkt. Jag tvivlade.
Min rådgivare gav mig dessutom fel råd.
Jag vill gärna höra era tankar om integration. Vad har ni för planer?
Svara henne.
Jag har väntat på frågan hela kvällen.
Ni vet att jag blev skjuten i testikeln. Jag har så ont…
Och det säger ni till Chahiba som har lidit så mycket.
Vi går vidare till er gäst. En person som betytt mycket.
Någon med stark personlighet, som ni känner väl.
-Är det Granite? -Nej, det är inte Granite.
Inte Grateau?
-Claude, er far. -Just det.
Vi välkomnar Claude!
Vad fan gör du här?
-Ut! -Hej, Claude.
Hej, slå er ner.
Min son! Äntligen!
Claude, ni har precis kommit från Abidjan.
Ni har inte träffats på 20 år. Stämmer det?
Tjugosju år. Åtta veckor. Fyra dagar. -Ja.
-Livet skilde oss åt. -Vadå, skilde er åt?
Du stack med Clémentine, som var gift med min kusin!
För att tillfredsställa dina behov. Din idiot!
Det jag inte fick hemma, fick jag hitta nån annanstans.
Du bad om för mycket!
-Som sagt, livet skilde oss åt. -Ja.
Sen reste jag världen runt i affärer.
Import. Export. Transport.
Men du fanns i mitt hjärta, min son.
Du kunde väl ha ringt någon gång under 27 år?
Du vet hur det är.
-Nej? -Mottagningen är dålig där.
Hade du ingen mottagning på 27 år?
På tal om initiativ, om ni ringer 00 225…
-Kan vi lägga upp numret? -Pappa!
Det går inte.
Ni kan anmäla er till ett fint fastighetsprojekt.
-Nej, sir. -Pappa…
Vad pratar vi om, sir?
-Avbryt mig inte, fröken. -Ursäkta mig?
Okej, ni kallar mig "fröken".
-Vad gör du? -Bra.
Presidenttiteln är för män.
Inte för damer med onormala sexuella preferenser.
Jag är ledsen.
-Ursäkta mig! -Ja, säg nåt.
Jag tar avstånd från kommentarerna från personen bredvid mig.
-I Kamerun… -Allvarligt.
Folk som ni…
…får sex år i fängelse och 200 000 francs i böter.
Folk som oss?
Folk som vi?
Ja! Svara.
-Homon. -Nej, sir…
-Claude… -Oacceptabelt.
Stéphane, få tyst på honom.
Vi var glada att ha er här, Claude…
-Mrs Douanier, pratar ni afrikanska? -Snälla… "Afrikanska" är inget…
Jag pratar lite mina. Jag var ett halvår i Grand Popo.
Ja.
Vi ska inte… Vet ni vad? Ni är väldigt oförskämd.
-Nej, det här… -Nej, oroa er inte.
-Jag ska fråga er… -Vi förstår er inte.
Lugna er, annars måste ni lämna studion.
Lugn, pappa!
Kan vi ta ut Chahiba?
Skriken påminner henne om talibanerna.
Chahiba som, lyckligtvis, inte såg vad som hände.
Vi har tillbringat två timmar ihop. Sändningen närmar sig sitt slut.
Kom igen, kompis.
Ja. Mr Blé har 21 % av rösterna,
mot 35 % för mrs Douanier, som har tagit ledningen.
Men hälften av fransmännen har inte bestämt vem de ska rösta på.
Ja, och istället för snitsiga slutord formulerade av kandidaternas PR-team,
ska vi gå vidare till Frågan.
FRÅGAN
Mr Blé, vi börjar med er. Här är er fråga.
Mr Blé, vad är er ståndpunkt gällande islam…
-Narkotikahandel. -Det går också bra.
Enligt flera källor,
påstås ni ha direkt koppling till lokala knarklangare.
Vissa är ni till och med släkt med.
Var det bara en fråga?
Om ni når Elyséepalatset, vems parti tar ni?
Franska folket eller er familj? Väljarna eller langarna?
Där fick du, Blé! Så där, ja!
En enkel fråga. Vi lyssnar, mr Blé.
Mr Blé?
-Har vi nån champagne kvar? -Ja.
Vi måste fira.
-Mr Blé, hela Frankrike lyssnar. -Han skiter ner sig.
Jag öppnar en hel låda.
LOTFI HAR VAKNAT UR KOMAN HAN ANKLAGAR LAMINE
Åh, jävlar!
Vi är i direktsändning. Vi lyssnar.
Frankrike lyssnar. Vems sida står ni på?
Franska folkets eller er familjs? Väljarnas eller langarnas?
Det är en enkel fråga.
-Det är lätt. Ja eller nej? -Mr Blé?
Ja, okej. Jag erkänner att det finns langare i min familj, bland mina bekanta.
Det stämmer. Men låt mig säga en sak.
Är man svart i ett fattigt område, har man inte många alternativ.
Man vet att man kommer att få slita, för att få mindre än alla andra.
På grund av det, väljer vissa en alternativ väg.
Vi måste sluta att underskatta oss själva i förorten.
Vi måste drömma stort, ha visioner, och sluta begränsa oss.
Därför ber jag fransmännen att rösta på Stéphane Blé på söndag.
För att bevisa att det går
att komma från ingenstans och nå ledande befattningar.
Ni har alltså en kusin som är knarklangare.
-Jag sa mer än så. -Tittarna hörde.
Nu är det dags för Corinne Douaniers fråga.
Mrs Douanier, enligt vår information,
sponsrade ni Stéphane Blé för några månader sen.
För två månader sen gav ni honom ert stöd.
Ikväll möts ni öga mot öga.
-Är inte det hyckleri? -Jo, jag sponsrade mr Blé.
För två månader sen, kom en sympatisk man till mitt högkvarter,
en ärlig och engagerad ungdomsledare som ville förändra systemet.
Jag gav honom en hjälpande hand i den demokratiska processen. Ja.
Men, mr Blé som jag har mittemot mig ikväll, är inte mannen jag träffade,
för att vara helt ärlig.
Under kampanjen, har ni gjort kompromiss efter kompromiss.
-Ni motsäger er själv. -Jag?
Ja. Pratade ni inte om "frihet, jämlikhet, säkerhet"?
Svara ja eller nej.
-Ja. -Svara.
-Just det. -Ja.
Jag var på en polisstation.
Precis! Ni pratade säkerhet med poliser. Vad sa jag? Ni har blivit politiker.
Ni ville störta systemet, men ni har blivit systemet.
-Ni står på förtryckarnas sida. -Vänta.
-Skämtar ni? -Nej.
-Är jag en förtryckare? -Ja.
Fyrahundra år av slaveri då? Har ni hört talas om kolonialismen?
Och 2000 år av kvinnoförtryck?
-Kom igen. -Det fanns svarta kvinnliga slavar.
Man kan aldrig vinna som kvinna!
De kan förändras om jag blir vald.
Ni är den typiske mannen som tror att han ska få allt.
Män som ni, har lett oss mot undergången i århundraden.
Nu räcker det! Det måste ta slut! Stopp!
För framtiden, för planeten, för våra barn, för Frankrike.
Länge leve Frankrike.
-Ja? -Tittade du?
Lite grann.
Okej, du tittade. Såg du hur jag gjorde bort mig?
Början var okej, sen var de rätt hårda mot dig.
Det var obehagligt med din pappa.
Skämtar du? Det var jävligt obehagligt.
Hur mår Lamine?
Stéph, du blir inte president. Han måste överlämna sig.
Vi hittar en bra advokat som kan bevisa att det var en fälla.
Han lyssnar inte. Du får övertala honom.
-Lyssna… -Snälla.
Jag har fortfarande en chans. Jag ordnar det efter valet.
Det är ingen panik. Lugna dig.
Jag ringer dig, oroa dig inte. Jag lovar. Jag älskar dig.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Det var inte bra.
Det var riktigt illa.
Men vi kan fixa det. Vi kan vinna över soffliggarna.
De är många. Vi kan hämta hem röster, och göra comeback.
Ingen panik. Okej?
Tänk på Chirac 1995. Han kom från ingenstans. Ingen trodde på honom.
Men du får skärpa dig. Inga fler misstag.
Du måste lyssna på mig. Vänta, vi jobbar.
Du måste lyssna på mig.
Vi håller oss till grundpelaren.
Socialpolitiken. Ja, en sekund! Socialpolitik…
Vi håller ihop.
Lyssna när jag säger något. Och jag lyssnar på dig.
-Jag bearbetar… -Polisen!
-Det är polisen. Öppna. -Polisen?
-Vad har du gjort? -Ingenting.
Jag har inte gjort nåt.
-Har du inte gjort nåt? -Jag vet inte vad de vill.
-Du har gjort nåt. -Nej, jag lovar.
-Säg om du har gjort nåt. -Nej, jag svär.
-Jag har inte gjort nåt. -Öppna!
-Ni misstar er… -Mr Blé?
Han är här, det är han.
Lotfi som överfölls i ert kvarter, har vaknat ur koman.
Han har identifierat Lamine Touré som gärningsman.
Nej?
Lamine arbetar väl för er kampanj?
-Ja… -Nej!
-Nej.
Lamine? Inte alls. Han var volontär.
Han tog hand om småsaker. Han fick en matkupong en gång.
Räknas det som lön? I don't think so.
Han är inte med i…
Ni får förklara på stationen.
Lamine är borta. Ni är misstänkt för att hjälpt honom att fly.
Nej, gör inte så här. Det är journalister här. Snälla.
Min son har inte gjort nåt!
Snälla, sir.
Mr Blé, kan vi få en kommentar?
Undertexter: Jenny Johansson