‎Ora 07:00. ‎Ascultați France Inter. Bună dimineața!
‎Éric Andréï, mulțumim pentru prezență.
‎Ce părere aveți despre Stéphane Blé ‎ca viitor președinte?
‎În ciuda prieteniei mele cu el, ‎nu-l pot susține.
‎Nu. Dar Corinne Douanier…
‎E o femeie. O femeie care… ‎E o alegere mai bună.
‎Dle Blé!
‎Dle Blé, știți unde e Lamine Touré?
‎- Îi cunoașteți victima? ‎- Mai credeți că veți fi ales?
‎Nu știu nimic despre asta.
‎Vă pot spune doar că democrația ‎are principiul prezumției de nevinovăție.
‎Dacă e valabil pentru foștii președinți, ‎e și pentru Lamine,
‎un băiat fără cazier.
‎Deci îl cunoașteți?
‎- Nu. ‎- Ați spus acum.
‎- Fără comentarii! Faceți loc! ‎- Dle Blé, vă rog!
‎Nu mai vorbi despre Lamine! ‎Ne faci probleme. Nu-l cunoaștem.
‎- Andréï a făcut-o. ‎- Mâna!
‎Andréï a făcut-o.
‎- Nu în gură. Peste. ‎- Andréï a făcut-o.
‎Mi se rupe. Vă rog!
‎SINGURUL CANDIDAT
‎SECȚIE DE POLIȚIE
‎Se vede după față că e vinovat.
‎Dar nu am dovezi contra lui.
‎Nu pot aresta un candidat la președinție ‎după mutră.
‎Vezi tu, legile sunt făcute prost.
‎Nu urmăreai telefonul băiatului?
‎Am făcut solicitarea. Dar durează.
‎- Durează. Bine. ‎- Da, durează.
‎Spune-mi!
‎Nu aștepți ‎permisul de construcție pentru casă?
‎Cred că eu mă ocup de dosar.
‎O să dureze. Îmi pare rău, Pierrot. ‎Regret, dar e un caz de forță majoră.
‎Chiar ești…
‎Poftim! O să ai un răspuns în zece minute.
‎- Și permisul? ‎- Dacă vrei, rad și creșa pentru tine.
‎Să-ți faci piscină și solariu.
‎Altă întrebare?
‎Tu.
‎Ce părere ai de prevalența ‎dreptului european față de cel francez?
‎Ăștia sunt genii sau ce?
‎E noua generație. ‎Ți-am zis să mergem la grădiniță.
‎Te caută Marion. Pare a fi urgent.
‎Copii, revin imediat.
‎Ce? De ce? Ce e? Ce se petrece…
‎Stéphane?
‎Alo! Ce e?
‎E plin de poliție. Cineva ne-a turnat.
‎Sigur ne-au dat în gât.
‎Sunt și în spate. E plin.
‎Fir-ar! Cine m-a pus să te ascult?
‎- E nebunie curată! Ne predăm. ‎- Bine.
‎Rămâi unde ești! Vin.
‎Poliția! Deschideți!
‎Lamine, du-te sus ‎și ascunde-te în dormitor!
‎M-a sunat Marion. E panicată. ‎A venit poliția după Lamine.
‎De ce ții mâna la gură? ‎Nu e nimeni. Las-o jos!
‎Cum adică? Știți unde e Lamine?
‎- Iar faci matrapazlâcuri? ‎- Nu.
‎Nu. Eu i-am trimis pe Marion și Mo acolo.
‎Să-l ascundă.
‎Stéphane, știi ce? ‎Gândește-te puțin, te rog!
‎Nu facem nici 100 de pași ‎fără 50 de camere în nas.
‎Dacă Lamine se predă de bunăvoie, ‎s-o facă în Normandia,
‎în Poitou, oriunde, dar departe de tine.
‎Departe de mine e aproape de Marion! ‎E greșeala mea.
‎E simplu. Mă duc. Îl aduc înapoi.
‎Se predă. Punct. ‎Găsiți-mi ceva în Normandia!
‎Dejun la asociația foștilor deținuți.
‎Excelentă idee pentru unul ‎care tocmai a ieșit de la poliție!
‎Picnic la moscheea din Lisieux. ‎Interconfesional.
‎- Perfect! ‎- La naiba!
‎- Da? ‎- Și mai bine! Moschee, auzi!
‎Adică?
‎Ca simbol unificator, cam scârțâie. ‎Putem face ceva mai laic.
‎- Nu mă mai privi așa! Zău… ‎- De pildă? Cum, mai laic?
‎Nu-ți miji ochii așa! Pot și eu.
‎- Bine, îi mijim împreună. ‎- Să fim politicieni!
‎Scuze! Brânză, de pildă? ‎Ceva legat de stridii?
‎Vezi? Există… Sau poate…
‎Salam de porc.
‎Da, salamul e foarte laic! Așa e.
‎E franțuzesc.
‎Știu! Festivalul clătitelor.
‎- În Condé-sur-Noireau. ‎- Îmi place.
‎Nu pot digera clătitele.
‎Aveți cheia de aici?
‎Nu. E casa unei prietene.
‎Jos cu ea!
‎Să moară mama, dacă o atingeți…
‎Da, se lasă rău, asta sigur.
‎Mă refeream la ușă.
‎Hai!
‎Stai așa! Ce faci?
‎Ești prea aproape de balamale. Dă-te! ‎Ce învățați la școală? Cu latul umărului.
‎La nivelul găurii cheii. Și dai tare. Hai!
‎Nu. Fă cum știi tu!
‎Hai!
‎Marion, eu sunt!
‎Cum e?
‎Rău. Lamine a plecat. S-a speriat.
‎Și-a uitat telefonul. ‎Eu mă ascund de presă.
‎E singur. E vina noastră.
‎N-am făcut ce trebuia. Sunt zob.
‎- Ce? ‎- E vina mea.
‎- Mă ocup eu, promit. ‎- Lasă-mă în pace!
‎Rahat! Nu te-ai săturat să promiți?
‎Că nu candidezi, că nu ne distrugi viața, ‎că ai grijă de Lamine.
‎Trebuia să fim la festivalul clătitelor.
‎Clătite? Ce mai e și asta?
‎- Un pretext ca să pot veni aici. ‎- Da, campania trebuie să continue.
‎Doar eu cred în asta. Nimănui nu-i pasă.
‎Poate doar lui Lamine, care ar fi grațiat.
‎Acum digeri clătite?
‎Nu. Nu le pot digera. Mă strică la stomac.
‎O fi de la lactoză sau așa ceva.
‎Da, de la lactoză. Și eu pățesc la fel.
‎- Am renunțat la lactate. ‎- Da?
‎Am trecut pe soia…
‎Voi sunteți… Lamine! Vorbim de Lamine!
‎- La gară! ‎- Unde pleci?
‎- Ce? ‎- Ești nebună?
‎Noi mergem la festival.
‎William și Mo merg la gară după el.
‎Îl duc discret în cartier. ‎Apoi îl duc eu la secție.
‎- Punct! ‎- Nu, dar… Bine.
‎- Poftiți! ‎- Mulțumesc.
‎Avem un cidru grozav azi. ‎Trebuie să-l vindem până mâine.
‎Începem! Cum e?
‎S-aveți poftă!
‎Richard, adu aluat!
‎Gustos.
‎E de casă.
‎- Totul e de casă. ‎- Bravo!
‎Și făcut cu mult drag!
‎Doamnă primar, numele satului ‎are vreo legătură cu poliția?
‎Nu, deloc.
‎Numele se trage ‎de la două râuri, Druance și Noireau.
‎Bine.
‎- Vă plac clătitele dulci? Sau sărate? ‎- Nici, nici.
‎Adică îmi plac ambele la fel de mult.
‎O să le gustăm pe toate.
‎O clătită cu Camembert și cârnați ‎pentru dl Blé! Începeți cu asta.
‎Grăsimea căptușește stomacul, ‎apoi vă puteți înfrupta, credeți-mă!
‎- Nu pot lua doar una cu zahăr? ‎- Nu! Ar fi păcat.
‎Asta e specialitatea locală. ‎Veți vedea, e delicioasă.
‎Mănânc-o!
‎Doamne, ce miroase!
‎Da, e aroma ‎brânzei Camembert locale. E normal.
‎E delicioasă.
‎Mă adaptez. Ca francezii.
‎- Așa îi place. ‎- Delicioasă, nu?
‎Nu e bună? ‎Se vede că îi place. Papilele gustative…
‎- E excelentă! ‎- Bineînțeles.
‎- Îi place. ‎- Excelentă.
‎Lamine!
‎Nu e aici. Hai să plecăm!
‎- Lamine! ‎- Să-mi bag!
‎Nu mai urla așa! ‎N-are rost. Hai să plecăm! Nu mai căuta!
‎Alo! William!
‎Lamine?
‎- Toate bune? ‎- Da.
‎Plecăm înapoi. ‎Stéphane te va duce la secție.
‎Dar atunci n-o să-l mai aleagă. Nu!
‎El m-a trimis. Te ducem înapoi.
‎Căcat! Vine poliția!
‎Dă-mi bani de bilet!
‎Prefă-te că discutăm normal! Zâmbește!
‎Îți dau 20 de euro.
‎Dar îmi dai restul și bonul, te rog.
‎A zis să te ducem înapoi, te ducem!
‎- Nu! ‎- Ba da!
‎- Ba da. ‎- N-o să-l aleagă!
‎- El ne-a trimis! ‎- Alo!
‎- Stai… ‎- Bună ziua, domnilor!
‎- Toate bune? ‎- Da.
‎Scuzați, pe mine m-ați întrebat, nu?
‎- Da. ‎- Pe ei de ce nu?
‎Sper că nu e ce cred. ‎Văd că pe mine mă menajați.
‎„Toate bune, domnule?” ‎Fiindcă sunt mai alb. Dar ei…
‎E monstruos!
‎Mă scuzați, dar mă scârbește!
‎Las-o baltă!
‎- Nu! Există multe tonuri de negru. ‎- Domnule…
‎- Rasistu' dracu'! ‎- Nu…
‎- Calmați-vă! ‎- Sunt calm.
‎N-am văzut că sunt negri.
‎Nu cred argumentul ăsta. ‎Nu vedeți că e negru?
‎- Mai negru nu se poate. ‎- William…
‎- Pe bune? Sunteți un rasist mizerabil! ‎- Poftim?
‎Dați-mi voie! ‎Soția fratelui meu e din Congo.
‎Care e mâncarea favorită a congolezilor?
‎Pondu.
‎Te-a prins. Are dreptate.
‎- Am sau nu? ‎- Da, pondu e.
‎- Are dreptate. ‎- O zi bună!
‎- Cu fasole sau…
‎- Cu fasole! ‎- Cu fasole! Da!
‎Orez cu fasole, te iubesc… Koffi Olomide.
‎Te ducem înapoi.
‎- Alo! ‎- Mo! Lasă-mă!
‎Niciun Mo! Maurice! Nu suntem prieteni.
‎- Dar, Mo… ‎- Dar am putea fi prieteni.
‎Mo!
‎ALEGERI: BLÉ, ÎN FORȚĂ
‎Bun…
‎- Jean-Luc a zis că n-au dat de puști. ‎- Normal că nu.
‎Sunt convins că e la el.
‎Îl extrage.
‎Blochează accesul în oraș! ‎Poliție la toate intersecțiile!
‎- Tu auzi ce spui? ‎- Ce?
‎Avem deja opt procese în cârcă.
‎Ar fi un miracol să scăpăm.
‎Jérôme, dacă n-ai boașe să faci ce spun,
‎traversez strada și-mi găsesc alt asistent ‎cu boașe zdravene.
‎Da? Fuga!
‎Și eu îmi găsesc ‎un candidat normal la cap.
‎Începi războiul când vrei. ‎Îl închei când poți.
‎- Machiavelli? ‎- Mitterrand.
‎Îl înhățăm pe Blé.
‎Îți promit.
‎Dar nu azi.
‎Bine.
‎Nu spune nimic până nu vine avocatul! ‎Îți aduc eu unul.
‎Stai liniștită!
‎Nu avem ce să-ți reproșăm.
‎Bine. Mergem?
‎- Mă duc singur. Du-te la sediu! ‎- Nici gând! Hai!
‎Crezi că o să schimbi ceva?
‎- O să explic că… ‎- N-o să explici nimic.
‎Câștigă alegerile dacă vrei să mă ajuți!
‎Tu și Marion la Élysée? Ar fi beton.
‎Stéphane…
‎- Îmi ții un loc la Élysée, la bucătărie? ‎- Promit.
‎Mulțumesc.
‎Eu trec pe la sediu. Ne vedem acasă?
‎Nu.
‎N-o să fiu.
‎Credea în tine. A vrut să te ajute. ‎Și tu l-ai băgat în căcat pentru alegeri.
‎Nu te descurci cu un puști dezorientat ‎și vrei să ai grijă de toată Franța?
‎Stai puțin…
‎Niciun „stai puțin”! Nu te mai recunosc.
‎Ești în vrie.
‎Ai zis că nu te schimbi. Te-ai schimbat.
‎Eu m-am îndrăgostit de un asistent social. ‎Nu de un politician.
‎Există politicieni de treabă. ‎Nu e cazul să-i stigmatizăm pe toți.
‎FRANȚA PENTRU TOȚI ‎HRANĂ CURATĂ FĂRĂ PLATĂ
‎Lamine Touré s-a predat acum 30 de minute.
‎Sper că va putea să-și prezinte versiunea,
‎că îl vor asculta ‎și că va fi tratat cu respect.
‎A ezitat să se predea
‎fiindcă nu mai are încredere ‎în niciun adult.
‎Ne-am încălcat prea multe promisiuni. ‎Mai ales eu.
‎I-am promis că îl ajut, că îl protejez,
‎dar l-am abandonat.
‎Cu toții l-am abandonat.
‎Lamine s-a predat fiindcă e un copil bun.
‎Sper că justiția își va face treaba.
‎Că s-a încrezut în ea pe bună dreptate.
‎Credeți că mai aveți o șansă la alegeri?
‎Nu știu. Habar n-am.
‎Am avut ceva de spus.
‎Sper că m-am făcut auzit.
‎Tot ce vreau să le spun francezilor ‎e să voteze pentru Blé sau Douanier.
‎- Dar să voteze. ‎- Dar votați Blé!
‎Va fi ales.
‎Așa. Nu mai sunt întrebări?
‎FRANȚA PENTRU TOȚI ‎HRANĂ CURATĂ FĂRĂ PLATĂ
‎Marion, ești aici?
‎Încă nu te-ai îmbrăcat? ‎Trebuie să mergi la vot!
‎Îmbracă-te! Mergem!
‎N-are rost, mamă.
‎S-a terminat, mamă. Am pierdut.
‎M-am născut în 1956 ‎la Nayou, Coasta de Fildeș.
‎Pe vremea aia, ‎Coasta de Fildeș era franceză.
‎Deci m-am născut franceză, fiule.
‎Da. Franceză. Mereu ți-am spus asta.
‎Când am ajuns la Paris, în 1977,
‎mi s-a părut firesc.
‎Ca unui breton care ajunge în capitală…
‎După câțiva ani te-ai născut tu aici… ‎Și tu te-ai născut francez.
‎Fie că devii sau nu președinte, ‎ai câștigat deja.
‎Ai crezut în tine, ai vorbit sus și tare.
‎Toată Franța te-a ascultat.
‎Ai schimbat ceva.
‎Asta e o reușită.
‎Sunt mândră de tine, fiule.
‎Mulțumesc, mamă.
‎Marion a plecat deja la vot?
‎A plecat de tot. M-a părăsit.
‎Vreau să vă împărtășesc ceva.
‎N-am plăcut-o niciodată.
‎- Nu-mi plac femeile din Mali. ‎- E senegaleză.
‎Totuna. Sunt ale dracului.
‎Abia când e însărcinată ‎își dă arama pe față o femeie.
‎Nu e însărcinată.
‎Nu a făcut FIV.
‎Am stricat tot, ca de obicei.
‎Ai încredere în Atotputernic!
‎Harul lui se va vădi la urne.
‎Amin!
‎Ce faci? Inventezi câte una pe zi?
‎Vin de la Ceruri. Eu sunt doar mesagerul.
‎Hai! Să mergem fiule!
‎46 de milioane de francezi ‎au fost convocați la urne.
‎Diseară, Franța va avea un președinte
‎sau o președintă cum nu a mai avut.
‎ORICE, NUMAI FRANCMASONI NU
‎Da.
‎Nu-i rău.
‎Ai văzut? 51 la 49 ‎pentru Corinne în Belgia.
‎La fel și în Elveția. 58 la 42. Mai rău.
‎Yas, scrii, te rog, discursul? ‎Ceva simplu.
‎„Respect alegerea poporului. ‎Felicitări, Corinne!”
‎Dacă vrei să vorbim de sondaje, ‎nu te obosi! Le-am văzut.
‎Eu am scurs informațiile.
‎- Ce? ‎- Da.
‎Eu și colectivul meu am spart ‎adresele de e-mail.
‎- Pentru mine? ‎- Nu pentru tine.
‎Voiam să sabotăm alegerile.
‎Le-am sabotat.
‎Am mai găsit ceva.
‎Așa-zisul tău om de bază…
‎Ne-a dus de nas pe toți.
‎Stéphane!
‎E vreo problemă? Pe lângă că pierzi.
‎- N-ai crezut în mine? ‎- Poftim?
‎Nu mă mai lua de prost! ‎Ai lucrat pentru dreapta.
‎La așa ceva nu mă așteptam. Ești nebun?
‎Vorbești serios?
‎E nebunie curată! ‎Trebuie să ignori presa, bârfele.
‎Poate e dezinformare rusă.
‎Poți să mă respecți măcar o dată?
‎Te-ai folosit de mine.
‎Bine, n-am crezut. Dar numai la început.
‎Pe urmă am crezut. ‎Dar trebuia să revin în joc.
‎Să-mi găsesc o portiță. A fost fantastic!
‎Acum simt că am putea reuși.
‎Am acumulat experiență ‎cât să reușim peste cinci ani.
‎- Avem un plan. Pe cuvânt! ‎- Ești un mincinos de căcat. Dispari!
‎- Stéphane… ‎- Dispari!
‎Stéphane. Zău așa, Stéphane!
‎Stéphane, ce dracu', te rog…
‎Tu…
‎Nu-i frumos.
‎Mai sunt câteva minute la urne
‎și nu putem răspândi zvonuri,
‎dar o vizită la sediile de campanie
‎ne poate da o idee ‎cu privire la rezultate.
‎Vom învinge!
‎Victoria pare certă ‎la sediul Corinnei Douanier.
‎- Mulțumesc! ‎- Verde pentru toți!
‎La Stéphane Blé e altă atmosferă.
‎Tăiați sonorul!
‎Nu e cazul să ne facem iluzii. Am pierdut.
‎Dar tot vreau să vă mulțumesc.
‎Am desfășurat o campanie grozavă.
‎Am atins subiecte ignorate de toți.
‎Așa că, în primul rând, vă mulțumesc.
‎Aș vrea să precizez
‎că, dacă am pierdut, ‎e numai din vina mea.
‎Și sper că am declanșat o mișcare.
‎Sper…
‎că le-am stârnit oamenilor ‎interesul pentru politică.
‎- Stați așa, pe bune? ‎- Hai! Spune-i!
‎Eu și tatăl tău am decis ‎să mai încercăm o dată.
‎Alo! De ce ovaționați?
‎Feromonii.
‎Nu-i poți stăpâni.
‎Bine zis, unchiule!
‎Este ora 19:59.
‎Cinci.
‎Patru.
‎Trei.
‎Doi.
‎Unu.
‎Este ora 20:00.
‎Și…
‎Stéphane Blé a câștigat alegerile,
‎cu 51,8% dintre voturi, ‎față de 48,2% pentru Corinne Douanier.
‎E mai mult decât o surpriză. ‎E un seism politic.
‎Iar un bărbat…
‎- De unde știi că e bărbat? ‎- Nu acum.
‎Repet.
‎Stéphane Blé e acum președintele Franței, ‎cu 51,8% dintre voturi.
‎- Sfinte Isuse! ‎- Dați mai tare!
‎Se pare că francezii ‎au mințit în exit poll
‎și că la urne
‎au preferat să voteze ‎cu un bărbat incompetent
‎decât cu o femeie.
‎Este…
‎Este dureros.
‎VICTORIE NEAȘTEPTATĂ A LUI STÉPHANE BLÉ ‎SEDIUL CAMPANIEI TREPIDEAZĂ
‎FRANȚA PENTRU TOȚI
‎Francezii m-au ales ‎să le fiu președinte.
‎Amin!
‎Da, corect, doar cei înregistrați ‎pe listele electorale.
‎Da, așa e, doar cei care au votat.
‎Exagerez când spun „francezii”. ‎Dar tot sunt mulți oameni.
‎Voi fi președintele tuturor francezilor. ‎Nu voi neglija pe nimeni.
‎Nici la orașe, ‎nici la sate, nici în teritorii.
‎Voi fi președintele albilor, ‎negrilor, chinezilor…
‎Asiaticilor.
‎N-o zbârci din prima, Stéphane!
‎Voi fi președintele burghezilor, ‎al golanilor,
‎al femeilor cu văl sau fără, ‎al mititeilor, roșcovanilor…
‎- Le-am văzut pe toate. Președinte negru! ‎- O preferai pe pițipoancă?
‎Stéphane?
‎Voi fi un președinte liber. ‎Un președinte care nu va ceda.
‎Și îmi voi aplica măsura principală: ‎hrană curată fără plată.
‎Amin!
‎Trăiască Franța! Trăiască Republica!
‎Deși cu niște rețineri.
‎Salaam. Shalom. Pe curând!
‎Și, cum spun hindușii…
‎Nu știu cum spun, dar sunt alături de ei.
‎Împreună. Da.
‎Da.
‎ÎN MEMORIA LUI BAFFY TIEKOURA KONARÉ
‎Subtitrarea: Liana Oprea