Klockan är sju. Ni lyssnar på France Inter. God morgon.
Tack för att ni är här idag, Eric Andréï.
Vad tror ni om Stéphane Blé som president?
Trots vår vänskap, kan jag inte stödja honom.
Nej. Corinne Douanier däremot…
Det är en kvinna som… Hon är det bästa alternativet.
Mr Blé.
Mr Blé? Vet ni var Lamine Touré är?
-Känner ni killen i koma? -Vad tror ni om era chanser?
Jag vet inget om det här.
Men i demokratiska stater finns en princip som kallas oskyldighetspresumtion.
Gäller den före detta presidenter, gäller den Lamine Touré,
som är en ostraffad grabb.
Ni känner honom alltså?
-Nej. -Ni sa just det.
-Inga fler kommentarer. -Mr Blé? Snälla.
Sluta prata om Lamine. Det blir bara problem. Vi känner honom inte.
-Det är Andréïs verk. -Handen.
Det är Andréïs verk.
-Inte i, framför. -Det är Andréïs verk.
Jag bryr mig inte. Snälla!
RÄTT MAN PÅ RÄTT PLATS
POLISSTATION
Det syns ju på honom att han är skyldig.
Jo, men jag har inget på honom.
Jag kan inte gripa en presidentkandidat, för att han är ful.
Du ser. Lagen är dåligt utformad.
Hade du inte spårat telefonen?
Jag har frågat domaren, men det dröjer.
-Jaha, det dröjer. Okej. -Ja, det dröjer.
Säg mig…
Väntar inte du på bygglov för ditt nya hus?
Jag är ansvarig för ärendet.
Det dröjer också. Tyvärr, Pierrot.
Jag vill inte göra så här, men det är force majeure.
Du är verkligen…
Så där.
Du har svar om tio minuter.
-Och mitt bygglov? -Jag river förskolan om du vill.
Du kan bygga både pool och soldäck.
Fler frågor?
Du.
Vad tycker du om EU-rättens företräde över fransk lag?
Är de genier, eller?
Det är den nya generationen. Jag sa åt dig att besöka förskolor.
Marion försöker nå dig. Det låter akut.
Ungar, jag är strax tillbaka.
Va? Varför? Vad händer?
Stéphane?
Hej? Vad är det?
Det är poliser överallt. Någon måste ha tjallat.
De är på baksidan också. De är överallt.
Fan! När började jag lyssna på dig?
-Det är inte klokt. Vi överlämnar oss. -Okej.
Stanna där. Jag kommer.
Polisen! Öppna!
Lamine, gå upp och göm dig i sovrummet.
Marion ringde. Hon är panikslagen. Polisen är ute efter Lamine.
Det där är meningslöst. Det är ingen i närheten.
Vad menar du? Vet du var han är?
-Ligger du bakom det här? -Nej.
Inte alls. Jag skickade iväg Marion och Mo. För att skydda honom.
Stéphane, tänk efter lite nu.
Vi kan inte gå 100 meter, utan 50 kameror efter oss.
Om Lamine vill överlämna sig, kan han göra det i Normandie,
skit samma, bara han gör det långt ifrån dig.
Men då är han nära Marion! Det är jag som har felat.
Det är lätt. Jag åker och hämtar hem honom.
Han går till polisen. Punkt slut. Hitta nåt för mig i Normandie.
Lunch med föreningen för före detta fångar.
Utmärkt idé för en kille som precis lämnade polisstationen.
Picknick i Lisieux-moskén. En interreligiös grej.
-Perfekt. -För helvete…
-Ja? -Ännu bättre. En moské säger du?
Vad menar du?
Symboliskt är det inte toppen. Vi kan hitta en icke-religiös aktivitet.
-Sluta titta så på mig. Du vet… -Som?
-Vadå icke-religiös? -Kisa inte med ögonen. Jag kan också.
-Vi gör det både två. -Låt oss vara politiker.
Ursäkta. Vad sägs om ost? Eller något med ostron?
Ja… Eller kanske…
Korv. Det gillar alla.
-Ja, korv är verkligen sekulärt. -Det är ganska franskt.
Jag vet! En crêpes-festival.
-I Condé-sur-Noireau. -Inte illa.
Jag blir dålig av crêpes.
Har ni nyckeln till rummet?
Nej, huset tillhör en vän.
-Okej, ner med åbäket. -Jag svär, rör ni henne…
Det här kommer att sluta riktigt illa.
Jag pratade om dörren.
Sätt igång.
Hallå, vad pysslar du med?
Du är för nära gångjärnen.
Vad lär ni er egentligen? Platta delen av axeln.
I höjd med nyckelhålet. Sen ett hårt slag.
Äh, gör som vanligt bara.
Sätt igång.
Marion, det är jag.
Nå?
Det är inte bra. Lamine stack. Han blev nojig.
Han lämnade sin telefon. Jag är fast på grund av kamerorna.
Han är helt ensam. Det är vårt fel. Vi har svikit honom.
-Va? -Det är mitt fel.
-Jag tar hand om det. -Sluta. Låt mig vara.
Fan. Är du inte trött på att lova saker?
Du lovade att inte kandidera. Du lovade att skydda Lamine.
Vi skulle ha varit på crêpes-festivalen för 30 minuter sen.
Vad snackar han om?
Jag behövde en ursäkt för att åka hit.
Ja, kampanjen går vidare.
Jag är den enda som hoppas. Ingen bryr sig.
Förutom Lamine. Han kan ju bli benådad.
Kan du äta crêpes nu?
Nej. Jag blir dålig i magen. Jag får diarré.
Det är nog på grund av laktosen. Något sånt.
Ja, det är laktosen. Jag har samma sak.
-Jag har slutat med mejeriprodukter. -Jaså?
Jag har bytt till soja…
Nämen… Ni är ju inte… Hallå… Lamine! Lamine!
-Han är på stationen. -Vart ska du?
-Va? -Är du galen?
Vi ska på crêpes-festivalen.
William och Mo får hämta honom på tågstationen.
De smugglar hem honom. Sen tar jag honom till polisen.
-Icke förhandlingsbart. -Okej.
-Varsågod. -Tack, sir.
Vi har en fin torr cider här idag. Allt ska vara slut i kväll.
Så där, ja. Nå?
-Tack! Låt det smaka. -Vi behöver mer smet!
Den är god.
Den är ju hemlagad.
-Allt är hemlagat. -Bra jobbat.
Och den är gjord med kärlek.
Säg mig, fru borgmästare, har namnet Condé-sur-Noireau koppling till polisen?
Nej, inte alls.
Det är floderna Druance och Noireau som gett byn sitt namn.
Okej.
-Föredrar ni söta eller salta crêpes? -Varken eller.
Jag gillar båda lika mycket alltså.
Vi ska smaka dem allihop.
Gör en med korv och camembert till mr Blé!
Vi börjar med den.
Fettet lägger sig som en hinna, sen kan ni äta hur mycket ni vill.
Lita på mig.
-Kan jag inte få en med socker? -Nej, det vore synd.
Det här är byns specialitet. Ni ska se, det är gott.
Ät.
Fan, vad det luktar.
Det är doften av vår lokala camembert. Helt normalt.
Den är utsökt.
Jag anpassar mig, precis som fransmännen.
-Han älskar det. -Gott, eller hur?
Visst är det gott?
Jag ser att han njuter. Smaklökarna…
-Det är utsökt! -Självklart.
-Han är glad. -Utmärkt.
Lamine?
Han är inte här. Kom, vi drar.
-Lamine! -För helvete!
Sluta skrika! Vi drar, det är meningslöst. Sluta leta.
Hallå, William?
Nämen, Lamine!
-Är du okej? -Ja.
-Stéphane följer med dig till polisen. -Gör han det, blir han ju aldrig vald.
Nej, han har bett oss. Vi kör dig.
Fan. Snuten kommer. Ge mig pengar till en biljett.
Kom igen, vi pratar bara. Prata som vanligt. Le.
Jag ger dig 20 euro, men ge mig växel och kvitto.
Han sa att vi skulle köra hem dig.
-Nej! -Jo.
-Han blir inte vald då.
-Stéphane bad oss! -Hallå!
-Sluta. -Hejsan, mina herrar.
Är allt okej?
Allt är bra.
Ursäkta, men frågade ni mig specifikt om allt var bra?
-Ja. -Varför frågade ni inte dem?
Jag hoppas inte att det är som jag tror. Ni är trevlig mot mig. Allt är fint.
Allt är bra, sir, för ni är ljushyad, men de där…
Det är inte klokt. Ursäkta, men det äcklar mig.
Släpp det.
-Nej! Det finns femtio nyanser av svart. -Sir…
-Din jäkla rasist! -Nej…
-Lugna er. -Jag är helt lugn.
Jag såg inte ens att de var svarta.
Det argumentet tror jag inte på. Såg ni inte att han är svart?
-Han är svartast i Frankrike. -William…
-Vad snackar du om. Du är rasist! -Ursäkta?
Nu stoppar jag er. Min svägerska är från Kongo.
Vad är kongolesernas favoriträtt?
Pondu.
Där fick han dig. Det är rätt.
-Visst är det rätt? -Ja, pondu.
-Han har rätt. -Hejdå, på er.
-Hejdå. -Med bönor, eller…
-Med bönor! -Med bönor! Ja!
Ris och bönor. Jag älskar dig. Koffi Olomide.
Vi kör hem dig.
-Hallå! -Mo! Släpp mig!
Sluta kalla mig Mo. Jag heter Maurice. Vi är inte polare.
-Men Mo… -Vi skulle kunna vara polare.
Mo… Mo!
PRESIDENTVAL: BLÉ GÅR STARKT
Okej…
Jag pratade med Jean-Luc. De hittar inte grabben.
Självklart inte. Jag är säker på att han har honom.
Han smugglar ut honom.
Spärra av hela stan. Placera en polis i varje gathörn.
-Hör du dig själv? -Va?
Vi har åtta rättegångar som väntar. Det är ett mirakel om vi klarar oss…
Har du inte stake nog att göra som jag säger,
korsar jag gatan och hittar en assistent med mer stake.
Okej? Sätt fart!
Och jag kan hitta en kandidat som inte är skogstokig.
Man startar krig när man vill, man avslutar det när man kan.
-Machiavelli? -Mitterrand.
Vi fixar Blé.
Jag lovar dig.
Men inte idag, Éric.
Okej.
Säg inget förrän advokaten kommer. Vi skickar en direkt.
Det blir bra.
Du har inte gjort något fel.
Okej, ska vi gå.
-Jag går själv. Åk till kontoret. -Nej. Kom nu.
Vad gör det för skillnad?
-Jag kan förklara… -Du ska inte förklara någonting.
Vinn bara valet.
Det vore grymt med dig och Marion i Elyséepalatset.
Stéphane…
-Håll en plats för mig i palatsköket. -Jag lovar.
Tack, Marion.
Jag ska förbi kampanjkontoret. Ses vi hemma?
Nej.
Jag kommer inte hem.
Han litade på dig. Han ville hjälpa dig.
Du har satt honom i skiten, på grund av ett val.
Du kan inte hantera en vilsen unge, men du vill ta hand om franska folket?
Vänta…
Nej, inte "vänta", Stéphane. Jag känner inte igen dig längre.
Du har spårat ur.
Du sa att du inte skulle förändras, men det har du.
Jag blev kär i en ungdomsledare. Okej?
Ingen politiker.
Det finns många bra politiker. Vi måste sluta stigmatisera folk så där.
FRANKRIKE FÖR ALLA ÄT BRA, ÄT GRATIS
Lamine Touré överlämnade sig nyss till polisen.
Jag hoppas att han får ge sin version av det som hände
och att han blir hörd och respekterad.
Han tvekade på att överlämna sig,
för att han inte längre litar på vuxna. Ingen av oss.
Vi har lovat för mycket. Speciellt jag.
Jag lovade att hjälpa och skydda honom,
men jag övergav honom.
Vi alla har övergett honom.
Lamine Touré överlämnade sig, för att han är en bra grabb.
Jag hoppas att rättsväsendet gör sitt jobb och bevisar att han kan lita på systemet.
Tror ni fortfarande att ni har chans att bli president?
Jag vet inte. Jag har ingen aning.
Jag hade saker att säga.
Jag hoppas att ni har hört.
Nu vill jag bara uppmana franska folket att rösta på Blé eller Douanier.
-Men se till att rösta. -Rösta på Blé.
Han blir vald.
Så där. Fler frågor?
FRANKRIKE FÖR ALLA ÄT BRA, ÄT GRATIS
Marion, är du där?
Är du inte klädd? Du måste gå och rösta!
Kom igen, gör dig klar.
Mamma, det är meningslöst.
Det är över, mamma. Jag har förlorat.
Jag föddes 1956, i Nayou i Elfenbenskusten.
På den tiden var Elfenbenskusten fortfarande franskt.
Därför föddes jag som fransyska, min son.
Jag är fransyska, det har jag alltid sagt.
När jag kom till Paris 1977, kändes det logiskt.
Jag var som nån från Bretagne som besökte huvudstaden.
Några år senare föddes du här.
Du föddes som fransman.
Oavsett om du blir president eller inte, har du ändå vunnit.
Du trodde på dig själv. Din röst hördes högt och tydligt.
Folk i hela Frankrike lyssnade på dig.
Du har förändrat saker och ting.
Det är en bedrift.
Jag är stolt över dig, min son.
Tack, mamma.
Är Marion iväg och röstar?
Hon har stuckit. Hon har lämnat mig.
Jag ska erkänna något.
Jag gillade aldrig henne.
-Jag gillar inte kvinnor från Mali. -Hon är från Senegal.
Det är samma sak. De är usla allihop.
Kvinnor avslöjar sitt riktiga jag när de är gravida.
Hon är inte gravid.
Vi gjorde inte IVF:en.
Jag klantade till det som vanligt.
Tro på evinnerligheten.
Hans storhet kommer att visa sig i valurnorna.
Amen!
Hittar du på nya saker varje dag?
Det kommer från himlen. Jag är bara budbärare.
Nu går vi, min son.
Idag kallas 46 miljoner fransmän till valurnorna.
Och ikväll har Frankrike utsett en president,
som blir den första i sitt slag i landets historia.
VAD SOM HELST FÖRUTOM EN FRIMURARE
Ja…
Inte illa.
Har du sett? 51 mot 49 för Corinne i Belgien.
Samma sak i Schweiz, 58 mot 42. Det är ännu sämre.
Yas, kan du skriva talet? Något prydligt.
Typ: "Jag respekterar fransmännens val. Bra jobbat, Corinne."
Vi behöver inte prata om vallokalsundersökningen. Jag har sett.
Jag låg bakom läckorna.
-Va? -Ja.
Mitt kollektiv hackade all e-post, och skickade ut allt.
-Gjorde du det för mig? -Nej.
Vi ville skaka om presidentvalet och det gjorde vi.
Jag fick veta nåt annat också.
Din så kallade "högra hand"…
Han lurade oss allihop.
Du, Stéphane…
Är det något? Förutom förlusten?
-Du trodde aldrig på det. -Förlåt?
Ta mig inte för en idiot. Jag vet att du jobbar för högern.
Det var det sista jag väntade mig. Är du galen?
Menar du allvar?
Det här är inte klokt. Du måste sluta lyssna på media.
Det kanske är en rysk läcka.
Kan du respektera mig för en gångs skull?
Du utnyttjade mig.
Okej, jag trodde inte på det. I början.
Sen trodde jag på det. Jag var tvungen att hitta en väg tillbaka.
Det blev jättebra. Nu vet jag att vi klarar det.
Vi har nog med erfarenhet, för att gå hela vägen om fem år.
-Vi har en plan. Jag lovar dig. -Du är en jävla lögnare. Stick.
-Stéphane… -Stick!
Stéphane. Kom igen, Stéphane.
Stéphane, för fan.
Du…
Inte schysst.
Det återstår några minuter av röstningen, och vi får inte sprida rykten,
men stämningen i kampanjhögkvarteren ger oss en tydlig bild av slutresultatet.
Vi kommer att vinna!
Hos Corinne Douanier verkar segern säkrad.
-Tack! -Grönt för alla!
En annan atmosfär råder hos Stéphane Blé.
Hörni, stäng av ljudet.
Vi ska inte ljuga för oss själva. Vi har förlorat, men jag vill ändå tacka.
Vi gjorde en fantastisk valkampanj.
Vi tog upp ämnen som ingen annan tar upp.
Så först och främst, tack.
Jag vill även precisera…
…att det enbart är på grund av mig som vi förlorade.
Jag hoppas att vi har skapat en rörelse.
Jag hoppas att…
…vi har inspirerat folk att intressera sig för politik.
-Är ni seriösa? -Kom igen. Berätta.
Din pappa och jag har bestämt oss för att ge varandra en andra chans.
Hallå! Varför klappar ni?
Det är feromonerna.
-Det är inget man kontrollerar. -Helt sant, farbror!
Klockan är 19.59.
Fem.
Fyra.
Tre.
Två.
Ett.
Sådär. Klockan är 20.00.
Och det är…
Stéphane Blé som har vunnit valet,
med 51,8 % av rösterna jämfört med 48,2 % för Corinne Douanier.
Det är mer än en överraskning. Det är en politisk jordbävning.
En till man.
-Vad ger dig rätt att säga att hen är man? -Inte nu.
Jag upprepar.
Stéphane Blé är Frankrikes president med 51,8 % av rösterna.
-Kära Jesus! -Höj ljudet!
Fransmännen verkar ha ljugit utanför vallokalerna.
I valbåsen, har de föredragit att lägga sin röst på en inkompetent man,
hellre än på en kvinna.
Det är…
…bedrövlig
OVÄNTAD SEGER FÖR STÉPHANE BLÉ FESTSTÄMNING I KAMPANJHÖGKVARTERET
FRANKRIKE FÖR ALLA
Det franska folket har utsett mig till president.
Okej, bara de som var registrerade i röstlängderna.
Eller, egentligen bara de som har röstat.
Det är en överdrift att säga "franska folket", men det är ändå många.
Jag är alla fransmäns president. Jag glömmer inte någon.
Inte i städerna, inte på landsbygden, inte utomlands.
Jag kommer att vara president för vita, svarta, kineser…
Asiater.
Hamna inte i trubbel direkt, Stéphane.
Jag är president för våra hipsters, gangsters,
kvinnor, kvinnor som bär slöja, dvärgar, rödhåriga…
-Vi har sett allt… En svart president. -Hade du föredragit bruden?
Stéphane?
Jag ska vara en fri president. En som aldrig ger upp.
Jag ska implementera mitt huvudlöfte: Ät bra, ät gratis.
Amen!
Länge leve Frankrike. Länge leve republiken.
Med några brasklappar.
Salaam. Shalom. Vi ses.
Och som hinduerna säger…
Nej, jag vet inte vad de säger, men jag är med dem.
Alla tillsammans. Ja.
Ja.
Undertexter: Jenny Johansson