Зараз 7:00. Ви слухаєте «Франс Інтер». Доброго ранку.
Еріку Андрею, дякую, що ви з нами.
Що ви думаєте про Стефана Бле у ролі президента Франції?
Попри дружбу зі Стефаном, я не можу його підтримати.
Ні. Але Корін Дуаньє…
Вона жінка, яка… Вона — кращий вибір.
Вона — кращий вибір.
Пане Бле.
Пане Бле? Ви знаєте, де Ламін Туре?
-Знаєте кого він ввів у кому? -Думаєте, вас оберуть?
Я нічого про це не знаю.
Можу сказати, що в демократії
існує принцип, відомий як презумпція невинуватості.
Якщо це поширюється на колишніх президентів, то й на Ламіна,
хлопчика з чистим досьє.
То ви його знаєте?
-Ні. -Ви сказали, що знаєте.
-Більше ніяких коментарів. -Пане Бле? Будь ласка.
Досить говорити про Ламіна. Одні проблеми. Ми його не знаємо.
-Андрей підставив. -Рука.
Це Андрей підставив.
-Не всередину. Попереду. -Підстава Андрея.
Мені начхати. Будь ласка!
ПОЛІЦІЙНИЙ ВІДДІЛОК
З одного погляду видно, що він винний.
Тільки на нього нічого немає.
Я не можу арештувати кандидата через потворність.
Ну, бачиш. Закони написані дуже погано.
-Ти казав, що відстежиш телефон малого? -Питав у судді. Потрібен час.
-Потрібен час. Гаразд. -Так, потрібен час.
Скажи мені. Ти там чекаєш дозволу на будівництво майбутнього будинку?
Я наче відповідаю за документи.
На них теж потрібен час. Вибач, П'єро.
Не хочу цього робити, але це форс-мажор.
Ти справді…
Ось.
Відповідь буде за десять хвилин.
-А як щодо мого дозволу на будівництво? -Можу знести дитячий садок.
Зможеш побудувати басейн і солярій.
Може, ще одне питання?
Ти.
Що ти думаєш про перевагу європейських законів над французькими?
Вони генії чи що?
Ну, це нове покоління. Я ж казав обирати дітей із садочка.
Маріон хоче зв'язатися з тобою. Схоже, терміново.
Діти, я повернуся за хвилину.
Що? Чому? Що відбувається? Що…
Стефане?
Алло? Що таке?
Тут усюди поліція. Хтось нас здав.
На нас хтось доніс, точно.
Вони ще й у дворі. Вони всюди.
Чорт! Коли я почала тебе слухати?
-Це божевілля! Ми здаємося. -Гаразд.
Чекайте там. Я їду.
Поліція! Відчиніть!
Ламіне, іди нагору й сховайся у спальні!
Дзвонила Маріон. Вона панікує. Поліція прийшла за Ламіном.
У цьому немає сенсу. Тут нікого немає. Опусти руку.
Що ти маєш на увазі? Ви знаєте, де Ламін?
-Ще один твій сумнівний план? -Ні.
Зовсім ні. Це я відправив Маріон і Мо туди, у будинок. Щоб сховати його.
Стефане, знаєш що? Подумай хвилинку, будь ласка.
Ми не можемо пройти 100 метрів без 50 камер слідом.
Якщо Ламін хоче здатися, він може зробити це в Нормандії,
Пуату, будь-де, якщо це далеко від тебе.
Далеко від мене, та близько до Маріон! Це я облажався.
Усе просто. Я знайду його, поверну до проєктів.
Він здається. Кінець історії. Знайдіть мені щось у Нормандії.
Обід з колишніми в'язнями.
Чудово. Прекрасна ідея для хлопця, який щойно вийшов з відділку.
Пікнік у мечеті Лізьє. Міжконфесійна зустріч.
-Ідеально! -Чорт.
-Так? -Навіть краще. З усього на світі — мечеть.
Тобто?
З точки зору об'єднання символів — це не дуже добре. Є більш світські речі.
-Не дивися так. Ти знаєш… -Наприклад?
-Більш світські, тобто? -Не примружуй очі. Я теж так можу.
-Ну, ми зробимо це разом. -Будьмо політиками.
Вибач. Сир, наприклад? Щось присвячене устрицям?
Бачиш? Є… Чи, може…
Ковбаса. Вона близька всім.
Ковбаса точно світська! Маєш рацію.
Він французький.
Придумав! Фестиваль млинців.
-У Конде-сюр-Нуаро. -Непогано.
Я їх не перетравлюю.
У вас є ключ від цієї кімнати?
Ні, будинок належить другові.
Так, вибивай.
Клянуся мамою, якщо хтось її торкнеться… Добром це не закінчиться.
Я про двері.
Уперед.
Гей, що ти робиш?
Надто близько до петель. Сунься.
Чого вони вас учать? Плоскою частиною плеча.
На рівні із замковою щілиною. Потім різкий удар.
Ні, просто роби, як зазвичай.
Давай.
Маріон, це я! Ну, що?
Усе не так. Ламін злякався й утік.
Залишив телефон. Я застрягла тут через камери.
Він зовсім один. Це наша провина. Ми не зробили, що треба. Я у відчаї.
-Що? -Ні, це я винен.
-Я все владнаю, обіцяю. -Годі. Залиш мене.
Чорт. Тобі не набридло обіцяти?
Ти обіцяв не балотуватися, не псувати нам життя, захищати Ламіна.
Ми мали бути на фестивалі млинців 30 хвилин тому.
А це ще що таке?
-Потрібен був привід, щоб приїхати. -Так, кампанію треба продовжувати.
Вочевидь, я єдиний у це вірю. Усім байдуже.
Крім Ламіна. Він отримає президентське помилування.
Ти вже перетравлюєш млинці?
Ні, я не можу їх перетравити. Мене через них проносить.
Може, це через лактозу. Щось таке.
Так, це лактоза. У мене те саме.
-Тепер не споживаю молочних продуктів. -Так?
Я перейшов на сою…
Ні, зачекайте, ви… Але… Ламін! Ла-мін!
-Певно, він на вокзалі. -Ти куди?
-Що? -Ти здуріла?
Ми їдемо на фестиваль млинців. Вільям і Мо поїдуть за ним на вокзал.
Повернуть його до проєктів, тоді я відвезу його до поліції.
-Не обговорюється. -Ні… Добре.
-Тримайте. -Дякую, пане.
У нас сьогодні чудовий сухий сидр.
До вечора вже не буде.
Гаразд, поїхали. Ну?
Дякую! Смачного.
-Річарде, потрібне тісто! -Смачно.
Що ж, вони домашні.
-Знаєте, це все домашнє. -Класно.
А всередині є ще й любов!
Скажіть, пані мер,
назва Конде-сюр-Нуаро пов'язана з поліцією?
Зовсім ні.
Дві річки, Друанс і Нуаро, дали назву нашому селу.
Добре.
-Ви любите солодкі чи солені млинці? -Чесно, жодні.
Ні, тобто, не можу визначатися.
Що ж, ми спробуємо все.
Млинчик з сосискою і камамбером для пана Бле!
Почнемо з цього. Жир покриє шлунок, тоді можна їсти скільки завгодно.
Повірте мені.
-Можна мені млинчик з цукром? -Ні! Це був би сором.
Оце сільська фірмова страва. Побачите, це смачно.
Їж.
Чорт, ну й запах.
Чудовий запах місцевого камамберу. Це нормально.
Це дуже смачно.
Можу адаптуватися, як французи.
-Ось що йому подобається. -Смачно, правда?
Хіба це не смачно?
Бачу, йому подобається. Рецептори…
-Це неймовірно! -Звісно.
-Він щасливий. -Чудово.
Ламіне!
Його тут немає. Годі, ходімо.
-Ламіне! -Чорт!
Годі так кричати! Ходімо, це безглуздо. Годі шукати.
Агов, Вільяме?
Що? Ламін!
-Усе гаразд? -Так.
Стефан відведе тебе до відділку.
Якщо він це зробить, його не оберуть. Зовсім ні!
Він нас просив. Ми повернемо тебе.
Чорт! Копи йдуть.
Дайте мені гроші за квиток.
Ми розмовляємо, як звичайні люди. Посміхайтеся.
Я дам тобі 20 євро,
але принеси решту й чек, будь ласка.
Він сказав забрати тебе. Ми тебе забираємо!
-Ні! -Так.
-Його не оберуть!
-Стефан нас попросив! -Гей!
-Годі… -Вітаю, панове.
Усе гаразд?
Усе добре.
Вибачте, ви запитали саме мене, чи все гаразд?
-Так. -Чому б не спитати їх?
Сподіваюся, це не те, що я думаю. Я бачу, що ви добрі до мене. Усе гаразд.
Усе гаразд, пане, бо у вас світла шкіра, але вони…
Ні, це божевілля!
Вибачте, але це огидно!
Кидай.
-Ні! Є відтінки чорного, 50 відтінків. -Пане…
-Ви брудний расист! -Ні…
-Заспокойтеся. -Я спокійний.
Я й не помітив, що вони темношкірі.
Я не вірю в цей аргумент. Не видно, що він темношкірий?
Він найтемніший.
-Вільяме… -Кого ви обманюєте?
-Ви брудний расист! -Перепрошую?
Отут я вас зупиню. Дружина мого брата з Конго.
Яка улюблена страва жителів Конго?
Понду.
Саме так. Він має рацію.
-Маю правду чи ні? -Це понду, так.
-Він має рацію. -Гарного дня.
-З бобами чи…
-З бобами! -З бобами! Так!
Рис і боби, я люблю вас… Коффі Оломіде.
Ми тебе відвеземо.
-Гей! -Мо! Відпусти мене!
По-перше, я не Мо, а Моріс. Ми не друзі.
-Але Мо… -Ми цілком могли б стати друзями.
Мо… Мо!
ПРЕЗИДЕНТСЬКІ ВИБОРИ: БЛЕ НАБИРАЄ СИЛУ
Гаразд…
Говорив з Жан-Люком. Малого не знайшли.
Звісно, його не знайшли. Я певен, що малий у нього. Він його ексфільтрує.
Заблокувати доступ до міста. Поставити поліціянтів на кожному розі.
-Ти себе чуєш? -Що?
У нас уже вісім судових процесів. Буде диво, якщо ми відкараскаємося…
Жероме, якщо в тебе немає яєць, щоб це зробити,
я перейду вулицю і знайду помічника з величезними яйцями.
Добре? А тепер іди!
Знайду того, кому не зриватиме дах.
Почни війну, коли хочеш. Закінчи, коли зможеш.
-Макіавеллі? -Міттеран.
Дістанемо Бле.
Обіцяю. Але не сьогодні, Еріку.
Гаразд.
Нічого не кажи до приїзду адвоката. Я його приведу.
Не хвилюйся.
Тобі немає чого соромитись.
Гаразд, ходімо?
-Я піду сам. Повертайся до штабу. -Ні. Ходімо.
А що це змінить?
-Я поясню, що… -Ти нічого не пояснюватимеш.
Просто виграй на виборах і все.
Було б круто побачити вас в Єлисейському палаці.
Стефане…
Залишиш мені місце на кухні в палаці?
-Обіцяю. -Обіцяю.
Дякую, Маріон.
Я заїду до штабу. Побачимося вдома?
Ні.
Мене там не буде.
Він тобі довіряв. Хотів допомогти. Ти кинув його в це лайно через вибори.
Ти не можеш упоратися з дитиною, але хочеш подбати про 67 млн французів?
Зачекай…
Ніяких «зачекай», Стефане. Я тебе більше не впізнаю.
Ти зійшов зі шляху.
Казав, що не змінишся. Змінився.
Я закохалася в молодіжного працівника.
Не в політика.
Є дуже хороші політики. Нам треба припинити всіх стигматизувати.
ФРАНЦІЯ ДЛЯ ВСІХ ДОБРЕ ЇЖ І НЕ ПЛАТИ
Тридцять хвилин тому Ламін Туре здався поліції.
Сподіваюся, він розповість свою версію фактів,
що його почують і поважатимуть.
Він не хотів здаватися,
бо вже не довіряє нам, дорослим. Будь-кому.
Ми давали обіцянки, яких не виконували. Особливо я.
Я обіцяв йому допомогти, захистити його,
і я покинув його.
Ми всі його покинули.
Ламін здався, бо він хороша дитина.
Сподіваюся, правосуддя зробить своє.
І він матиме рацію, що вірив у нього.
Думаєте, у вас ще є шанс бути обраним?
Не знаю. Гадки не маю.
Я хотів дещо сказати.
Сподіваюся, мене почули.
Я можу сказати французам голосувати за Бле або Дуаньє.
-Просто голосуйте. -І все ж, за Бле.
Його оберуть.
Ось. Більше питань немає?
ФРАНЦІЯ ДЛЯ ВСІХ ДОБРЕ ЇЖ І НЕ ПЛАТИ
Маріон, ти тут?
Ти досі не одягнений? Тобі треба голосувати!
Ну ж бо, одягайся.
Мамо, у цьому немає сенсу.
Усе скінчено, мамо. Я програв.
Я народилася в 1956 році в Наю, у Кот-д'Івуарі.
Тоді Кот-д'Івуар був ще французьким.
Тому я народилася француженкою, сину.
Так, француженкою, я завжди це казала.
Коли я приїхала у Париж у 1977 році, я думала, що це має сенс.
Наче бретонка їде до столиці.
Через кілька років ти народився тут. Ти теж народився французом.
Неважливо, чи станеш ти президентом, ти вже переміг.
Ти вірив у себе. Ти говорив чітко і ясно.
Люди по всій Франції слухали тебе.
Ти багато чого змінив.
Це досягнення.
Я пишаюся тобою, сину.
Дякую, мамо.
Маріон уже голосувала?
Вона пішла. Покинула мене.
Дозвольте дещо визнати.
Вона мені ніколи не подобалася. Я не люблю жінок з Малі.
Вона з Сенегалу.
Це те саме. Усі вони погані.
Жінки показують справжнє обличчя під час вагітності.
Вона не вагітна.
Ми не робили ЕКЗ.
Я все зіпсував, знову.
Вір у Всевишнього.
Його велич проявиться у виборчих урнах.
Амінь!
Ти щодня їх вигадуєш чи що?
Це йде з небес. Я лише посланниця.
Ну ж бо. Ходімо, синку.
Сьогодні 46 мільйонів французів були викликані до урн.
Сьогодні Франція обере такого президента,
якого вона ще не знала.
КОРІН ДУАНЬЄ СТЕФАН БЛЕ
БУДЬ-ХТО, ТІЛЬКИ НЕ МАСОНИ
Що ж, так.
Непогано.
Ти бачив? У Бельгії 51 проти 49 за Корін.
Так само у Швейцарії, 58 проти 42. Ще гірше.
Яс, можеш, будь ласка, написати промову? Щось якісне.
«Я поважаю вибір французів. Молодець, Корін».
Якщо хочеш розповісти про опитування, не хвилюйся. Бачив.
Я пов'язана з витоками.
-Що? -Так.
Мій колектив зламав скриньки, ми все розіслали.
-Це було для мене? -Не для тебе.
Працювали над цим рік, хотіли зірвати вибори.
Ми зірвали вибори.
Я дізналася ще дещо.
Твій «надійний хлопець»…
Усіх нас обдурив.
Гей, Стефане.
Є проблема? Ну, окрім програшу.
-Ти ніколи не вірив. -Перепрошую?
Припини вважати мене ідіотом. Ти працюєш на правих.
Це останнє, чого я очікував. Ти здурів чи що?
Ти зараз серйозно?
Це божевілля. Гей, ти маєш ігнорувати ЗМІ й увесь цей галас.
Може, це витік з Росії.
Можеш хоч раз проявити повагу?
Ти використав мене.
Гаразд, я в це не вірив. Але лише на початку.
Потім повірив. Але треба було повернутися в гру.
Я мав знайти спосіб. Це було круто!
Тепер я знаю, що ми впораємося.
Ми накопичили достатньо досвіду, щоб керувати п'ять років.
-У нас є план. Клянуся! -Ти бісів брехун. Вали звідси.
-Стефане… -Вали звідси!
Стефане. Годі, Стефане.
Чорт, Стефане, будь ласка…
Ти…
Некруто.
Залишилося кілька хвилин,
і нам заборонено поширювати чутки,
але відвідування штабів кампанії дало нам
чітке зображення фінальних результатів.
Ми переможемо!
У штабі Корін Дуаньє всі переконані в її перемозі.
-Дякую! -Зелені для всіх!
У штабі Стефана Бле інша атмосфера.
Гей, вимкніть звук.
Що ж, не будемо собі брехати. Ми програли.
Але я хочу вам подякувати.
Бо ми провели чудову кампанію.
Ми обговорювали те, що інші не стали б.
Тому перш за все я хотів подякувати вам.
Хочу навіть уточнити,
що причина, через яку ми програли, — це точно я.
І я сподіваюся, що ми створили рух.
Сподіваюся,
ми допомогли людям зацікавитися політикою.
-Ви серйозно? -Ну ж бо. Скажи йому.
Ми з твоїм батьком вирішили дати стосункам другий шанс.
Гей! Чому ви радієте?
Це феромони.
-Це не можна контролювати. -І не кажи, дядьку!
На годиннику 19:59.
П'ять.
Чотири.
Три.
Два.
Один.
Зараз восьма вечора.
І це…
Стефан Бле, який переміг на виборах,
з 51,8% голосів проти 48,2% за Корін Дуаньє.
Це не просто сюрприз. Це політичний землетрус.
Знову чоловік.
-Чому ти кажеш, що вони чоловіки? -Не зараз.
Повторюю.
Стефан Бле став президентом Франції з 51,8% голосів.
-Боже милий! -Додайте гучності!
Схоже, французи брехали на екзит-полах, і що у кабінках для голосування
вони віддали перевагу некомпетентному чоловіку, а не жінці.
Це…
Це жахає.
НЕОЧІКУВАНА ПЕРЕМОГА СТЕФАНА БЛЕ ШТАБ ЙОГО КАМПАНІЇ У ЗАХВАТІ
ФРАНЦІЯ ДЛЯ ВСІХ
Народ Франції обрав мене своїм президентом.
Амінь!
Гаразд, лише ті, хто був зареєстрований для голосування.
Власне, ви маєте рацію, лише ті, хто голосував.
«Народ Франції» — це суб'єктивно. Але все одно багато людей.
Я буду президентом усього народу Франції. Ніким не знехтую.
Ні в містах, ні в селах, ні за кордоном.
Я буду президентом білих, темношкірих. Китайців.
Азійців.
Не шукай собі проблем, Стефане!
Я буду президентом буржуа, бандитів,
жінок та жінок, які носять хіджаби, гномів, рудих…
Я бачив усе. Темношкірий президент.
Ти б обрав ту діваху?
Стефан?
Я буду вільним президентом. Президентом, який не здасться.
Я реалізую свій головний захід: добре їж — узагалі не платиш.
Амінь!
Хай живе Франція. Хай живе Республіка.
Хоча й з кількома нюансами.
Салам. Шалом. До зустрічі.
Як кажуть індуси…
Я не знаю, що вони кажуть, але я з ними.
Усі разом. Так.
Так.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як