Alice?
Hej. -Hej. Tu si ti. Dobro jutro.
Dobro jutro. Gdje si?
Što misliš? Kod kuće sam. -Dva sata ujutro su.
Da, znam, nisam mogao spavati. Samo osjećam...
Ne znam, uzbuđen sam. Veliki je dan, vjerujem, znaš.
John, može li te on odvesti natrag u ovo doba?
Da, u redu je. -Ne smijemo zakasniti, zar ne?
Znam, vjeruj mi.
Da, kažu da je najbolja doktorica za neplodnost.
I također, autocesta je još uvijek zatvorena,
pa će ti trebati malo više vremena.
Da. U redu, moram ići. Volim te. -U redu.
Tako je rano.
Hej, hajde samo... vrati se unutra.
Prestani. Hajde, vozi. Trebam kavu.
Da. Naravno.
Možda bi trebala odgovoriti. -U redu je.
Je li doista?
Mora znati da se nešto sprema. -Ne, ne zna, vjeruj mi.
Vjerujem ti.
Idi cestom 59. Autocesta je još uvijek zatvorena.
Lampica za gorivo je upaljena. -Rekla sam ti da ga napuniš sinoć.
Jesam.
Što? Pa, jesam.
Ako zakasnimo, ubit ću te. -Znaš koji je tvoj problem?
Moj problem je što muškarci misle da znaju u čemu je moj jebeni problem.
Što? -Karticu tvrtke?
Hvala ti. Mogu li dobiti žvakaću gumu, malo vode i...
BOG JE SADA OVDJE
Nazvat ću te ponovno uskoro. Nadam se da je sve u redu.
Znam da je bilo teško. Ponosim se tobom.
Želim da ti to uspije. Žao mi je. -Meni isto.
Vidimo se uskoro.
Halo?
Dobra večer?
BOŽE DAJ MI VEDRINU DA PRIHVATIM STVARI KOJE NE MOGU PROMIJENITI...
HRABROST DA PROMIJENIM STVARI KOJE MOGU I MUDROST DA ZNAM RAZLIKU
Bože!
O, moj Bože!
Johne!
Johne! Pogledaj me! Sranje!
Amelia. Čuješ li me? Prijem.
Čuješ li me?
Javi se, Amelia. Javi se, javi se, javi se.
Prijem.
Sranje.
Čuješ li me? Javi se, Amelia.
Hej, zašto se ne javljaš?
Zdravo? Dušo, gdje si?
Koji je kurac?
Halo? Možete li me čuti?
Morate nazvati policiju. Trebam pomoć!
Halo. Možete li me čuti?
Halo? Trebam pomoć! Netko puca na mene.
Halo? -Evo me.
Moraš me pustiti da govorim, u redu?
U redu. Žao mi je. Samo sam jako uplašena.
Trebate nazvati policiju, u redu?
Tko je to? Što se tamo događa? Gdje je Amelia?
Moje ime je Alice Germain Bach. Trebam vas...
Moje ime je Alice Germain Bach. Morate nazvati policiju, molim vas!
Hej, Alice! -Što, pucaju na tebe? Halo? -Alice?
Johne? -Što se događa?
Halo? Halo, halo? Jesi li još tamo?
Halo?
Pomozi mi, molim te. -O, moj Bože.
Alice... molim te...
Molim te...
Pomozi...
Halo?
Može li mi netko, molim vas, reći što se do vraga događa?
Ako si još tamo, razgovaraj sa mnom. Gdje se nalaziš?
Što se tamo događa?
Moj prijatelj je upravo upucan. Morate nazvati 911. -Moj Bože.
Gdje je moja žena? Amelia... je li ozlijeđena?
Sranje...
Ne znam, ja sam...
Sama sam. Trebam vas... Trebate pozovati policiju, u redu?
Molim vas.
Zar nemaš mobitel?
Ne, pogođen je.
Gdje si točno?
Skrivam se iza police.
Dobro, dobro, čekaj, čekaj.
Halo, 911? -Hvala vam.
Da, došlo je do pucnjave na benzinskoj stanici Fill Up
koja radi 24 sata dnevno na cesti 59. Tamo je ozlijeđena žena.
Ne, razgovara sa mnom preko radija.
Ne, na putu sam.
Čekaj.
Hej, oni žele znati je li strijelac aktivan. Još je tamo?
Da, da, ovdje je. Samo ih zamolite da pošalju nekoga.
Da, ona kaže da je još uvijek tamo.
Pa koliko dugo?
Da, u redu.
Da, hvala vam.
U redu, na putu su.
Operater je rekao da ostaneš gdje jesi.
Trebali bi biti tamo za 15-ak minuta. U redu? -Da hvala vam.
Bože, stvarno sam zabrinut. Žena me trebala nazvati do sada.
Možete li, molim vas, ostati ovdje sa mnom?
U redu.
Tu sam s tobom.
Hvala vam.
Poznajete čovjeka koji je upucan?
Da, on je moj prijatelj.
Žao mi je. Gdje ste išli tako kasno?
Vozili smo se kući s konvencije. On je moj kolega.
U redu. Konvencija. Vi radite zajedno?
Ne mogu zamisliti kako se sada osjećaš.
Misliš da bismo trebali zvati hitnu pomoć?
Mislim da je mrtav.
Da...
Jer sam mu ja raznio glavu.
Još si tamo? Alice?
Alice Germain Bach?
O, moj Bože.
Samo ustani tako da te mogu vidjeti.
Dobro. Onda ću sići tamo.
Što želite? -Što ja želim?
Što ja želim?
Što je to što ti želiš, Alice?
Ha?
Želim da me ostaviš na miru.
Mislim da je to ono što svi želimo.
Alice?
Sranje.
Halo? Može li me netko čuti? Molim vas odgovorite.
Halo? Možete li me čuti?
Halo? Ako ima nekoga, javite se.
Ovdje sam.
Sranje.
Samo ja i ti. O, da.
I moja žena...
Amelia.
O, moj Bože. O, moj Bože.
Tako je teško razmišljati o njoj s drugim muškarcem.
Jesam li se prema njoj loše ponašao?
Fizički je zlostavljao?
Emocionalno sam je zlostavljao? Ili je ovih dana sve uvredljivo?
Nisam li je opskrbio?
Ne.
Vjerojatno joj je samo bilo dosadno.
Reci mi.
Je li tebi dosadno, Alice?
Treba mi telefon. Njezin telefon?
Sranje.
U redu je.
Ne moraš odgovoriti.
Imamo vremena.
Ali ono što sigurno znam
je da ne idemo nigdje
dok ovo ne shvatimo.
Sranje.
Čini se da smo zapeli, ti i ja.
Zgrčena na podu mračne i prljave benzinske stanice.
Kakva šteta.
Ako te ne zanima spašavanje sebe...
onda ovako sve završava.
Nikada ti nisam ništa učinila. -Jesi li sigurna?
Tko si ti? -Što misliš tko sam ja?
I još važnije...
što misliš tko si ti?
Alice?
Izađi van.
Izađi. I obećavam da nećeš ništa osjetiti.
Jedan hitac i svi će naši problemi biti gotovi.
O, jebote.
Sranje.
Amelia?
Sranje! -Sagnite se!
Što? -Maknite se od vrata! Netko puca po dućanu!
Što? Amelija?
Gdje je Amelia, djevojka koja ovdje radi? -Morate zvati policiju!
Amelia? -Gdje je ona do vraga?
Mrtva je. -Koji kurac? Koji kurac?
Slušajte me. Morate pozvati policiju.
Imate li svoj telefon?
Da. -Dobro.
Jebote. Sranje. U autu je.
Sranje.
Gdje ste vi?
Iza pulta sam.
Ako idete prema hladnjaku, možete me vidjeti.
Što se do vraga dogodilo? -Upravo sam ušla ovamo i netko me upucao.
Gdje je Amelia? -Ovdje je. Ovdje je sa mnom.
Jeste li jako ozlijeđeni? -Ne znam. Ne znam Moja ruka.
Nemate telefon? -Ne, a ne mogu pronaći ni njezin.
Što je s fiksnim... -Ne. -Na pultu?
Ne radi, ništa ne radi. Ništa ne radi.
Nemoguće je kretati se. On... On sve vidi.
Odakle puca? -Mislim da puca
s reklamne ploče preko puta, ali postoje još jedna vrata.
Vidjela sam ih na monitoru video nadzora.
Vrata za garažu. Ali noću su zaključana.
Pa, postoji li ključ? -Koji kurac... Koji kurac?
Koji kurac, čovječe? Koji kurac? -Hej, hej, slušajte me.
Moramo ostati mirni, u redu? Moramo nekoga zaustaviti.
Nitko ne koristi ovu cestu noću. -Ali vi jeste.
Misliš da je još uvijek vani?
Ne znam. On... Nije pucao otkako ste...
Amelia...
Ne, ne, ne. O, moj Bože.
Bila je tako dobra osoba.
Ovo je tako sjebano.
Jedini razlog zašto je radila ovdje bio je da pomogne roditeljima.
Došli su iz Mexico Cityja i kupili ovo mjesto,
a onda joj se mama razboljela. -Rekao je da je ona njegova žena.
Što? -Rekao je da ju je upucao jer ga je ostavila.
Tko?
Jeste li razgovarali s tipom koji je ovo napravio? Kako?
Na tom vokiju.
Rekao je da je ona njegova žena! -Ne, laže. To nije istina.
Kako da znam da ne lažete?
Kako to mislite?
Puca po meni cijelu noć, a kad vi dođete ovamo, sve prestane.
Čekajte malo.
Mislite da sam ja ovo napravio? -Ne miči se! Ostani tu gdje jesi!
Ne približavaj se! -Samo se smiri.
Ovo je ludo, u redu? -Zašto se onda pojavljuješ u 3:00 ujutro?
Jer oboje radimo noćne smjene.
Ponekad bih došao između dostava i samo bismo...
Samo bismo razgovarali.
Ova država je tako sjebana.
Jebeni rasisti. -Pištolji posvuda.
Ne mogu to više podnijeti.
I uvijek su nedužni ljudi ti koji bivaju uhvaćeni u ovo sranje.
Ti, ti... Ne vjeruješ mi?
U redu, onda razgovaraj s njim. Vidjet ćeš.
Samo naprijed. Reci mu da sam nazvao policiju.
Ne zna da sam ostavio telefon u autu, zar ne?
Zvali smo policiju. Dolaze.
Pokušaj ponovno.
Jesi li čuo što sam rekla? Pozvali smo policiju.
Bolje da se gubiš odavde.
Pokušaj ponovno. Molim te.
Možda je otišao. Da? -Idi onda po svoj telefon.
Što? -Da, ako je otišao, idi po svoj telefon.
Ne. Mislim, neću se dovesti da me ustrijeliti
samo da dokažem da nisam neki jebeni terorist.
Kažem ti, to nisam ja! Nikada ne bih mogao učiniti nešto ovako.
Vidim ga. Moj telefon.
Pa, misliš li da ga možeš uzeti? -Možda ako ja...
Možda ako obiđem police s druge strane. -Da.
Možeš koristiti automobil kao štit.
Da sigurno. Učinimo to.
Možda bismo samo trebali pričekati malo.
Vozači kamiona počinju stizati za nekoliko sati.
Ne, ne, ovo je važno. Ovo je jedini način.
Moraš pozvati pomoć, u redu?
Jesi li normalna? Ne idem tamo prijeko
da mi raznese jebenu glavu. -Ako govoriš istinu,
doći će ovdje svakog časa. Moraš pozvati pomoć.
Mogu mu odvratiti pažnju.
Kako? -Ispod pulta je svjetiljka.
U redu.
Znaš li koja je razlika između tebe i tog tipa?
Bio se spreman žrtvovati...
...da ti preživiš.
Nagovorila si ga na to, zar ne?
Kakva osoba to radi?
Pa opet... kakva osoba radi ono što ja radim?
Pretpostavljam da oboje imamo o čemu razmišljati, ha?
Kako smo živjeli...
Posljedice naših postupaka...
Tko smo postali.
Zašto radiš to?
Za istinu. Jer trebam istinu.
Sigurno govoriš puno laži za nekoga tko traži istinu.
Doista? A što je s tobom?
Bila si na konvenciji, zar ne?
Radim za farmaceutsku tvrtku, pa...
Znači... ti si diler droge.
Veoma originalno.
Znš li koliko je ljudi izgubilo sinova, kćeri
zbog tebe? Tvojih lijekova, tvojih usranih cjepiva.
Jebeni idiot. -Sve da se ti obogatiš...
s nultom odgovornošću, ikada. -Naravno.
Znaš li koliko smo jebenih ljudskih života spasili?
Misliš da bi te netko htio mrtvu zbog toga? Ali, ne. Ne.
Usredotočimo se na mikročipove umjesto toga.
i Bill Gatesa i sve antivaksere
tako da svi zvučimo ludi pa nas možete cenzurirati.
I da nikada ne možemo ispričati o tome što se zapravo događa.
O čemu ti to govoriš? -Govorim o istini! -Da?
Ali radije biste nas etiketirali da nas možete kontrolirati?
Misliš da bi te netko mogao htjeti mrtvu zbog toga?
Misliš li? -Jesi li završio? Mogu li govoriti?
Ja sam potpredsjednica marketinga. Društveni mediji, u redu?
Ja ne pravim te stvari. -O, to je još gore.
Ti ih promoviraš. Ti stvaraš sliku.
Punjenjem mladih umova lažima i prijevarama.
(HENRYJEVO PRIVATNO ZA POKUPITI) Vodeći ih u smrt.
Koliko si ljudi morala pregaziti
(LOGOR SVETACA) da dobiješ tako važan posao?
(NAJBOLJI UJAK NA SVIJETU) Koliko si godina morala uložiti
prije nego što si postala potpredsjednica marketinga...
...u Phinzer Pharmaceuticalsu?
Reći ću ti koliko dugo.
Dvije godine i postala si potpredsjednica
jedne od najvećih farmaceutskih kompanija u zemlji.
Bože, to je nevjerojatno.
Kladim se da nisi ni morala spavati s nekim da napreduješ.
Žao mi je.
Ne moraš više spavati ni s kim da bi napredovala.
Jebi se. -Možeš samo nekoga optužiti
za nešto što je učinio kad su imali 12 godina
ili za sliku osobe lica obojanog u crno.
Ili je možda jednog dana došao šef i
rekao ti da lijepo izgledaš.
Sljedeće što znaš je da je otišao, samo tako!
Govno jedno. Svinja.
Samo zato što je rekao nešto lijepo ženi s ambicijama.
Sada je ostao bez posla.
Ne može plaćati troškove kućanstva.
I ne može se brinuti o svojoj djevojčici.
Ne znaš kako je čuti dijete
da vrišti usred noći.
Čekati satima na hitnoj...
Jer njezin tata, koji bi je trebao štititi,
nema zdravstveno osiguranje.
I tako je jebeno bespomoćan.
Misliš da bi te taj tip mogao željeti ubiti?
Misliš li da bi taj tip mogao željeti tvoju smrt?
Sve te smrti... mogle su biti izbjegnute.
Jer netko mora platiti. Uvijek netko mora platiti.
Umoran sam od igranja igrica. Ali sve što želiš učiniti
je igra skrivača.
Jedan Mississippi, dva Mississippija, tri Mississippija,
četiri Mississippija, pet Mississippija. Tko je Alice?
Šest Mississippija, sedam Mississippija.
Što je napravila? Osam Mississippija.
Priznaj, Alice. Devet Mississippija. Deset Mississippija.
Spremna ili ne, evo me...
Ne možeš oteti ovu zemlju
i sakriti se iza svojih laži
i svojih lažnih vijesti i svojih isforsiranih mandata!
Molim te, nemoj to raditi.
Ne radim ništa što ti nisi radila godinama.
Nikad nisam nikoga ubila. -Da, jesi.
To je cijela poanta. Mi smo isti.
Ubijamo da zaštitimo svoje interese.
Samo nisam slijep na to kao ti. -Nismo mi ni u čemu slični.
Naravno. Budna si,
a ja sam psihopat. Kako prikladno za tebe.
Nikad to nisam rekla. -Ne. Ali htjela si.
Pa ipak, kad su me poslali u Afganistan
i kad sam ubijao za tebe, bilo je u redu.
Kad su moji prijatelji umrli tisućama milja daleko od kuće
dok su ubijali za tebe, bilo je u redu.
Ali sada kad si prisiljena suočiti se s posljedicama svog života,
puno ti je lakše etiketirati mene
nego se suočiti sa stvarnošću.
Ali dok ne prepoznaš svoju ulogu u svemu ovome,
nikad nećeš razumjeti zašto ljudi poput mene postoje.
I mi to radimo. A ima nas puno.
Mogli biste biti u školi, u supermarketu,
na poslu, ili čak...
puniti automobil na benzinskoj stanici.
Ne biste ni vidjeli da dolazi, a onda odjednom...
mrtva si.
Zašto uopće razgovaram s tobom?
Zato što želiš znati tko sam.
I zato što znaš da dok sam svake sekunde
uključen u ovaj razgovor da je to još jedna sekunda da ne siđem dolje
i prospem tvoj mozak po tom prljavom podu od linoleuma.
Sranje.
Izađi. Izađi.
Sranje. Sranje, sranje.
Sranje!
Što je do vraga? -Odlazi odavde.
Vidiš? Bi li ga psihopat pustio?
Iako, da taj tip ima bolji kredit, bio bi mrtav.
Vidiš na što smo se sveli?
Ti nisi loš momak.
Inače ga ne bi pustio.
O da? Što misliš koliko ću lajkova dobiti?
Postoji nešto što bi trebao znati o meni.
Nešto što ne bi saznao na društvenim mrežama.
Slušam.
Pokušavamo imati dijete.
A ipak ovdje putuješ sa svojim ljubavnikom usred noći.
Kako si uopće mogla imati vremena za djecu?
Ne, ne djeluješ mi kao majčinski tip.
Nisi mogla podnijeti obvezu. Bol.
Ne znaš ništa o meni.
Poznajem te bolje nego što misliš.
Znam da sebe stavljaš ispred svih ostalih.
Kladim se da je čak bilo i nekoliko pobačaja usput, ha?
Jebi se.
Ti ne znaš ništa. -Zašto je to tako, Alice?
Jer ne mogu imati djecu. -Je li mi suđeno da se osjećam loše?
Oboje znamo da bi učinila ili rekla bilo što
da spasiš život upravo sada.
Moj život?
Cijeli moj život bio je ugađanje muškarcima. Mom...
Mom ocu...
mom mužu, mom šefu.
Sigurna sam da znaš kako je to kad se nikad ne osjećaš dovoljno dobro.
Znaš li što to čini braku?
Ja... nemam aferu jer sam zaljubljena.
Imam aferu jer me boli.
I volim svog muža. Ja ga...
Volim, volim ga.
To je tako tužno.
Toliko tužno što treba biti na kraju pištolja da dvoje ljudi
konačno povedu pravi razgovor.
Da, da, da.
Ne! Ne, ovdje sam! Ne!
Pomozite! Ovdje sam!
Alice?
Opet se skrivaš?
Gdje si?
O, moj Bože.
Gdje si, Alice?
Sranje!
O, moj Bože.
Ne možeš pobjeći od ovoga, Alice.
Ne više.
Jer se nemaš gdje sakriti.
Nigdje otići.
To je razlog zašto si se vratila ovamo, zar ne?
Alice?
Halo? Jesi li još sa mnom, Alice?
Jesi li još tamo?
Postaje nepodnošljivo, zar ne? Bol.
To dovodi do ljutnje. To dovodi do nasilja.
Zar ne osjećaš promjenu paradigme u ovoj zemlji,
prema sebičnosti i gruboj sili?
Zašto je djetetu lakše kupiti AR-15 nego šest limenki piva?
To je zato što DNK nije briga
što je poželjnije s evolucijskog stajališta.
Čisto i jednostavno.
Misliš li da su strijelci u Vegasu ili Floridi ili Buffalu
ili Uvaldeu ili Sandy Hooku imali osjećaja krivnje?
Misliš li da bih trebao osjećati ikakvu krivnju? Osjećaš li je ti?
Ako ti ne vjeruješ da je pogrešno
raditi stvari koje služe tvojim potrebama, zašto bih ja vjerovao?
Što misliš da pokreće tvrtku u kojoj radiš?
Pogledaj tisuće ljudi kojima si naudila.
Tko je gori? Tko je napravio veću štetu?
Samo zato što nemaš prst na obaraču ne čini te manje ubojicom.
Nije te briga za ljude.
Sve do čega ti je stvarno stalo je novac.
I učinit ćeš ili reći bilo što da ga dobiješ.
Jer novac je sloboda, zar ne?
Sloboda da radiš što želiš.
Da kupiš što god poželiš.
Sloboda da ideš gdje god želiš.
Ali mislim da je netko najbolje rekao.
"Sloboda je samo druga riječ za ništa nije ostalo za izgubiti."
Sranje!
Ti jebeni luzeru. Trebat ćeš puno više od toga da me ubiješ
da riješiš svoje jebene probleme. -Može biti.
Ili to možda natjera sljedeću osobu voljnu širiti prljavštinu
i laži da razmisli o posljedicama.
Bilo je stvarno usranih nekoliko godina.
I ja sam ljuta.
Razumijem te. A mediji ne pomažu.
Širenje zavjera posvuda. -To je ta riječ.
Zavjera. Čekao sam da je kažeš.
Najbolja popularna riječ za obezvrjeđivanje bilo čega,
koja, moram reći, mene etiketira kao luđaka.
Jesi li stvarno izgubio posao? Je li zbog toga ovo...
Henry?
Jesi li stvarno izgubio dijete?
Jer ako je to slučaj, jako mi je, uistinu žao.
Tko je Henry?
Moraš otići. Moraš otići.
Hej. Hej, vrati se u svoj auto!
Odlazi! Odlazi odavde!
Automobil! Zovi... Zovite policiju!
Sranje.
Sranje!
Hej, vrati se u auto! Makni se s ceste!
Bob. -Sakrij se.
Ne, otiđi odavde!
Što radiš? Ne, što radiš? Ne!
Pa, to je bilo dirljivo.
To je sentimentalno sranje
koje će umrijeti s tom generacijom.
Ono što te najviše plaši je spoznaja da, duboko u sebi nam se sviđa tako,
jer ti i ja smo preživjeli. -Ne!
Nismo slični!
Poričeš, Alice.
Jedini razlog zašto smo oboje još živi
jer dijelimo taj gen.
I to je taj gen koji ćeš prenijeti na svoje nerođeno dijete.
Ako ikada stvarno zatrudniš.
Upravo zato ne mogu imati djece.
Jer se ne želim bojati za njihove živote
svaki put kad izađu iz kuće.
Jer ne želim da ih se maltretira na njihovim telefonima,
da se osjećaju nevoljeno i usamljeno.
Depresivno i ogorčeno,
možda da završe kao kukavice!
Skrivajući se u mraku, ubijajući nedužne ljude.
Ne mogu imati djecu jer ljudi poput tebe postoje na svijetu.
Ali od svega,
ne mogu imati djecu jer je to moj jebeni izbor!
I to je isti izbor koji bi tvoja majka napravila
kad bi znala što si postao!
Hej.
Hej, sagni se dolje.
Hej, sagni se dolje. Lezi.
Bako.
Slušaj, znam da misliš da će ovo što radiš dati smisao tvom životu,
ali neće. Ubit će te
ili će te satjerati u kut pa ćeš se ubiti.
Baš kao i svi ostali. I jednostavno će ovo otpisati
kao još jednu pucnjavu, i ljudi će slati svoje misli i molitve
ali nikoga neće biti briga i ništa se neće promijeniti.
U pravu si.
Ništa se neće promijeniti, jer postojim samo u tvom umu.
Ja sam tvoja kreacija. Ja sam tvoja percepcija
koju si projicirala na mene
tako da nikada ne moraš čuti prave razloge zašto.
Koliko god bilo opravdano, ja sam samo ludi strijelac.
Radikalni desničar, teoretičar zavjere.
Zaustavite laži, sravnite Kapitol,
izborna prijevara, domaći terorist,
antivakser, anti-ovo, anti-ono.
Etiketiraš me i vrijeđaš kad je sve što sam želio
trebalo jebeno ostaviti na miru!
Jesi li stvarno mislila da možeš tako nešto prešutjeti od mene?
Ne, ne, ne!
Jebote.
Sranje.
Da se nisi usudio pucati u nju, prokletniče.
Probudi se, bako. Probudi se.
VRATI SE U AUTO
Molim. Molim te, preklinjem te.
Preklinjanje je ispod tvoje časti, Alice.
Teško mi je vjerovati da te je stvarno briga.
Naravno da me je briga.
Dovoljno da bi mijenjala svoj život za njezin?
Da, mijenjala bih. -Reći ću ti što ćeš onda.
Izađi van gdje te mogu jasno vidjeti i pustit ću je.
Kako ti mogu vjerovati? -Kako ja tebi mogu vjerovati?
Jer razumijem. Razumijem. Naučila sam lekciju.
Ali što dobivaš time što je puštaš da živi?
Moram spasiti nedužan život.
Ali ako se žrtvuješ za nju, onda ćeš mene naučiti lekciju.
U redu.
Da vidimo. Reci joj da bježi,
i kad ona bude izvan dometa, ti izađi ispred.
Spusti pušku. -Dolje je.
BJEŽI NA CESTU
Ne, ne, ne. Što to radiš? Idi!
Hajde, bježi! Idi! Odlazi!
U redu, dođi ovamo. U redu.
Dobro si.
Sranje.
Ne brini, pronaći ćemo izlaz odavde, u redu?
Dođi.
Sranje.
Pazi na glavu. Pazi glavu.
Slušaj me. Ako čuješ nešto što nisam ja,
ne govori ništa, u redu? Znaš li pjesmu?
Ako se uplašiš, pjevat ćeš tu pjesmu.
Ali stvarno tiho, u redu?
Alice Germain Bach.
Još uvijek se skrivaš, ha?
I, o čemu razmišljamo?
Poslao me je tvoj muž
koga si izdala
s mlađim, uzbudljivijim muškarcem?
Ili sam ja kolega s posla kojeg si otpustila bez zakonskog postupka
da bi mi mogla ukrasti posao?
Ili možda,
možda sam rasist,
nezadovoljni zaposlenik koji žudi za osvetom.
Ili bih mogao biti netko
čiji si život uništila svojim lažima i pohlepom.
Napaćeni otac koji je izgubio dijete.
Ili sam mogao biti netko tko je samo umoran
od besposlenog sjedenja dok ova država ide u sranje.
Ili... Ili sam te mogao pratiti s konvencije
samo da te naučim lekciju.
Ili možda...
možda...
je ovo samo neki...
slučajni čin nasilja.
I jednostavno si na krivom mjestu... u krivo vrijeme.
Ah, znači ovako sve završava, ha?
Puzanjem po podu, poput životinje.
Molim te! Molim te, nemoj je povrijediti!
Molim te! -Trebala si me ostaviti na miru!
Ne moraš se više bojati.
Bježi! Bježi!
Pokaži mi...
Pokaži mi svoje lice!