Co nejbláznivějšího jste kdy udělal pro lásku?
Co nejbláznivějšího jsem udělal pro lásku?
Když jsme se poznali a začali spolu chodit, byla jsem jeho manažerka.
Šel jsem do cirkusové školy.
Jela jsem vlakem do Bronxu.
JAK UMŘÍT O SAMOTĚ
ZABIJ SVÉ MILOVANÉ
Nastupujete, nebo ne?
Když už jste mě zastavila, musíte nastoupit.
Ona přemýšlí.
Jo, holka, zvládneš to.
A jestli ne, dáme si moji speciální tequilu.
Nastupuju.
Jo, to je ono!
- Mámě tě rády! - To zvládneš, holka!
Znič jim život!
- Jo! Jeď si pro něj! - Držte huby!
- Jeď si pro něj! - Žijeme jen jednou!
- To zvládneš! - Buď opatrná!
- Čau, kámo. Jak se vede? - Jak je, Time?
- Dobře. Co ty? - Taky dobrý.
- Vypadáš k světu, kámo. - Tak jo. Děkuju.
Dámy, tady kámoš se bude ženit.
- Ale no tak. - Vidíte jeho novej účes?
Všechno pro jeho ženu.
Už nikdy nebude vypadat tak dobře.
- Tos posral. - Dělám si prdel, kámo.
- Ale já jsem single. - Bezva.
Alexi, vím, že moje načasování není nejlepší,
a vím, že nemáš rád, když jdu pozdě,
ale aspoň jsem důsledná.
Alexi, kéž bych měla stroj času.
A kdybych ho měla, vrátila bych se
a odčinila okamžik, kdy jsem tě odmítla.
A taky otroctví.
Neodmítla bych tě a ukončila bych otroctví.
Ty jsi Julie a já tvůj Romeo...
Ne, to ne... Víš co?
Nebuďme heteronormativní.
Nebudeme heteronormativní.
Alexi, jsem tvůj Romeo.
S radostí oznamujeme, že brzy zahájíme nástup do letadla.
Prosím, odeberte se k bráně B37 a nachystejte si palubní lístek a...
Dobře, Alexi.
Ne.
- Tady vystupuju. - Broadway Junction.
- Ještě ti zavolám. - Promiňte, musím vystoupit.
Dnes ne, Timothy! NFL tě nechce!
Nech už toho!
Poslední výzva pro cestující letu 604 na Maui.
Hlaste se prosím u brány. Dveře se zavírají.
A něco k tobě cítím.
Nikdy jsem nepřestala a nikdy...
- Tůt, tůt! Ježíši. - Hej!
Máš fajn zadek, úroveň a hezkej dům.
Maui, Havaj Nástup
Dělej, dělej.
Když něco uvidíte, nahlaste to.
Vaše pohodlí je pro nás důležité.
Děkujeme za všechny na letišti.
BRÁNA UZAVŘENA
JEZTE
Klidně mě odsuzuj.
Já bych se taky odsoudila. Podívej se na mě.
Jsem troska.
Možná si to potřebuješ víc procvičit.
Jo, proto jsem ho dnes nezastihla.
Abych mohla vypilovat, co chci říct,
a být připravená, až ho uvidím na Havaji.
- Takže do toho půjdeš? - Nevím.
Asi se to nedozvím, dokud ho neuvidím.
Aspoň budeš připravenější.
To mi připomíná...
Rozdávám tohle.
- Khom loy. Thajská novoroční tradice. - Jaká?
Vypuštění lucerny do nebe přináší nový začátek.
Proč tolik?
Něco mi říká, že budeš potřebovat spoustu nových začátků.
Vyzvednutí.
Padesát šest.
- Tu máte. - To není moje.
- Panebože. - Já měl krabí knedlíčky.
Panebože.
Padesát sedm.
Dobře.
Tak jo. Jde se na to.
Sakra. Do prdele.
- 58. - Mel?
- Alexi? - Co tady děláš?
Co tady dělám? Co tady děláš ty?
Let 604 odletěl z brány A2 včas.
- Proč tam nejsi? - Nestihl jsem to.
Padesát devět. Vyzvednutí.
Já vím. Je to neuvěřitelný.
Byl jsem jedním z těch trapáků, co utíkají na let.
„Zastavte letadlo!“
- „Podržte dveře.“ - „Můj život je důležitější než váš.“
Nechal jsem si v kanceláři tašku.
Odlítám hned zítra ráno.
A lednice byla prázdná, tak jsem přišel sem.
Dobře, tak si sedni
a najez se, zatímco budu jíst já.
Můžeme oba žvýkat.
Společně?
Jasně. Jo, proč ne?
Super.
Tak jo.
- Pořád si dáváš moji objednávku. - Jo, bezpochyby.
I s krabími knedlíčky.
- Kde je máš? - S krabími knedlíčky už si nezahrávám.
Fakt?
- Byly by tvý poslední jídlo z cely smrti. - Přesně tak. Poslední jídlo.
Ne můj popravčí.
Když mě chce jídlo zabít, dostane jednu šanci.
Něco tak dobrýho si zaslouží druhou šanci.
Jo.
Já nevím. Já...
Bojím se. Jako fakt.
Mel, nestýská se ti po mně?
Jo.
Stýská. Moc se mi po tobě stýská.
Mně taky. Chybíš mi.
Víš...
posledních pár měsíců...
jsem o nás hodně přemýšlela.
A...
Kousni si.
No tak. Mel, jsem tady.
Slibuju, že tentokrát se ti nic nestane.
Dobře.
Jdu na to.
Děkuju.
Šťastný Nový rok.
Je to tak dobrý, jak si to pamatuješ?
Lepší.
Když tě vidím, jsem málem rád, že jsem ten let zmeškal.
Počkej.
Brokolice je jen matrace pro krevety.
K ničemu jinýmu neslouží.
Jo, to je fakt.
Julie říkala, že v práci někoho máš.
Ale na svatbu jdeš sama.
- Jo. - Co se děje?
- Měla jsem s někým jít. - Aha.
- Ale už ne. - Ne?
Byl to...
Jak se jmenuje?
- Terrance. - Terrance?
- Cože? - Jo.
Proč si to myslíš?
A jeho jméno přece znáš.
Je to můj kámoš.
Oba jsme byli na tvojí promoci.
- Tys přišel. - Jo.
Irene obtěžovala všechny šéfy, aby přišli.
- Aha. - Ale stejně bych tam šel,
protože jsem na tebe hrdej.
Pamatuješ, kdy jsme tady byli naposledy?
Jo, vzpomínám si.
Posledních pár měsíců...
jsem přemýšlela.
O nás.
A došlo mi...
Já...
Uvědomila jsem si,
že jsem se nikdy neomluvila
za to, co jsem ti tehdy řekla, když jsi mi řekl, že mě miluješ.
To bylo přinejlepším krutý.
Bylo to na hovno.
Nezasloužíš si to. Nezasloužil sis to.
Takže...
Promiň.
Páni, upřímná omluva od Melissy Abernathy Jacksonové.
- Přestaň s tím. - S čím?
Myslím to vážně.
Nevěděl jsem, jak moc jsem to potřeboval slyšet.
Děkuju.
- Jo. - Jo.
- Jsem rád, že jsme tu spolu, Mel. - Že jo? Já taky.
- Je to... - Je to...
- Jo. - Je to dobrý.
Můžu ti něco říct?
Že se ptáš. Vždycky chci vědět všechno.
Ano.
Zmeškal jsem ten let schválně.
- Alexi. - Jo, já vím.
- Jo. - Panebože. To je...
Poletím tam,
ale o 12 hodin později a o 300 dolarů chudší.
Proč?
Plánování svatby je prostě náročný.
- Por ejemplo... - Někdo tady jede Duolingo.
- Dej mi příklad. - Dobře.
Řeknu ti jeden malej. Vím, že je to drobnost.
Julie chce, abych měl takovou otřesnou modrozelenou kravatu.
Modrozelenou? Volal jsi na ACLU?
- Měl bych, je světle zelená. - Jo.
Ani se jí nelíbí. Líbí se její mámě.
A my se nakonec hádáme o něčem,
co ani jeden z nás nechce.
Její sestřenice navíc trvají na tom, aby odletěla dřív,
protože si myslí, že holčičí výlet je tradice.
Neměla teď rozlučku?
Toť otázka.
Toť otázka, Mel.
Víš co?
Popravdě...
Jsem ráda, že ti to uletělo.
Chápu to.
Někdy prostě potřebuješ...
pauzu.
Jo.
Takže...
Užijme si večer.
- To nepomáhá. - Promiň, ale je to pravda.
Nikdy jsem si svou svatební kravatu nepředstavoval.
Protože sis nikdy nepřestavoval svatbu?
Tu jsem si představoval.
Jako LeBronovu střelbu z výskoku po zadní obrátce.
Ale jsem spíš typ, co by si na svatbu vzal rolák.
- Alexi Abernathy Williamsi... - Co?
- ...to nemyslíš vážně. - Co?
- Vysvětlím to. - Nech mě.
- Ne, poslouchej. - Pozor.
- Módní pohotovost. - Vyslechni mě.
Měl bych sako,
- ale pod ním... - Aha.
...svatební rolák.
Jako The Rock? Ne, to prostě neschvaluju.
- Elegantní. - Ne.
- Vznešený. - Ne.
- Nečekaný. - Chceš něco nečekanýho?
KLOBOUKY, KRAVATY
AFRICKÝ A KARIBSKÝ STYL
- Dobrý den. - Máme zavřeno.
To naprosto chápu.
Ale doufali jsme, že nám na Silvestra
pomůžete.
Ne, nepomůžu.
Pane, svatba je zítra.
Aerolinka ztratila jeho kufr a on potřebuje kravatu.
Ale ne ledajakou, speciální kravatu.
A v Brooklynu lepší eklektický pánský obchod není.
Fajn. Deset minut.
Minimální útrata 50 dolarů. Jen hotovost.
- Máš hotovost? - Jo, mám.
Ano, mockrát díky.
Pojďte dál.
Dokázalas to. To bylo skvělý.
Mají vůbec kravaty?
Trefa.
Tady jsou. Podívej.
Nikomu v obchodě by takovej potisk neslušel.
Moje zásuvky a ponožky mají stejnej potisk.
- Ale není připínací. - Připínací?
Ty neumíš uvázat kravatu?
To umí každej dospělej chlap.
Já ne. Ale to je tím,
že celej život nosím pracovní trika.
A víš co?
Připínací kravaty nejsou k zahození.
Takže ta kravata, cos měl na babiččině pohřbu
- byla připínací? - Jo. Přesně.
Nekecej. Nepoznala bych to.
Ani jsi to nevěděla.
- Nevěděla. - Podívej.
Skvělá barva. Švestková.
- Jo. - Pěkná barva.
Máte připínací, pane?
Dej mi to.
No tak. Lekce začíná dnes.
Už jsem to dlouho nedělala,
- tak mě nesuď. - Dobře.
Kolem, takhle.
A teď pěkně dolů. To je ono.
Podívej se.
Já ji tak dobře určitě neuvázal.
Už to chápu. Pěkná barva.
Alexi, musím ti něco říct.
Já...
- Počkejte si na svatbu. Je čas jít. - Dobře.
Omlouvám se, šéfe. Kolik mě to bude stát?
Vypadá to na 50 dolarů.
Takže to dodržíme, jo?
Tak šťastný Nový rok.
Kde ses naučila vázat kravatu?
Budeš se mi posmívat?
Nejspíš.
Na střední jsem byla konstábl Locke.
- To jako fakt? - Ty znáš Obchodníka s hudbou?
Dělám si prdel. Nevím, co to je.
Podle spousty rodičů jsem všem vytřela zrak.
- Jejich slova, ne moje. - Dobře.
- Umím zpívat. - Jo, to vím.
Když sis ráno myslela, že spím,
občas jsem tě slyšel zpívat ve sprše.
Jo, ale nevím.
Neumím si představit, jak zpíváš před ostatními.
Přede mnou jsi nikdy nezpívala.
Změnila jsem se.
- Jo? - Jo.
Dokaž to.
Zazpívejte to naplno...
- Chceme zpívat karaoke. - Výborně.
Dvacet sedm.
Co to znamená?
To znamená, že před sebou máte 26 vystupujících.
Vítejte.
- Děkuju. - Další jsou Armand a Jenny.
- Jak dlouho budeme čekat? - Nejspíš do začátku příštího roku.
Ale můžete naskenovat tento QR kód a objednat si.
Ne, to je v pohodě. Děkuju.
Zdá se, že máš štěstí, Mel. Osud tomu nepřál.
Poslední výzva, Armand a Jenny.
Já jsem Arm... Jenny.
Mel, co to... Mel.
Armande, neztrapňuj mě před mými novými přáteli.
Děkuju. Jsem tu úplně sama.
- Panák tequily! - To si piš.
Vítejte, Armande a Jenny.
Když zapomeneš slova, máš je tam.
Já začnu.
- Co děláš? - Co děláš?
- Kde jsi? - Kde jsi?
- Máš plány? - Máš plány?
- To neříkej - Zavři klapačku
- Popíjím víno - Srkám
- V županu - Mám styl
- Sekne mi to - Sekne mi to
Jsem sama
- Čistej dům - Čistej dům
- Teplej bazén - Teplej bazén
- Oholený nohy - Hladký
- Jako novorozeně - No teda.
- Měli bychom tančit, mazlit - Měli bychom tančit, mazlit
- Na východě i západě - Na východě i západě
- Téhle vily - Téhle vily
- Jak to jde? - Jak to jde?
Už si na nic nehraju
Každý slovo, co řeknu, mi jde přímo od srdce
Takže pokud chceš ležet v mým objetí
Nechám otevřený dveře
- Co? - Pojď sem.
- Ne. - Zapomněl jsem, že jsi lechtivá.
Lechty, lechty.
- Pivo máme. - To je ono.
- Máš pravdu. - Podívej, mají tu černý fazole.
Můžeme uctít naše předky.
- Uctít naše předky? - Jo.
- Co to... - Musíme je uctít.
- Je Silvestr. - Jo. O tom jsem slyšel.
- Slyšels o tom? - Jo.
Dobře. Dej mi svou černou kartu, prosím.
Zabavuju ji.
Holka, myslím, že jsem ti ji dal už dávno.
Co?
- Na tradici. - Na konec jedné éry.
Na nový začátky.
Ne.
Co to sakra je? To nechutná jako blahobyt.
Ne. Aspoň předci vědí, že jsme to zkusili.
- Bože. Tady... - No tak.
- Pomozte nám. - Potřebuješ pivo. Tady máš.
No tak, nech mi trochu.
Nemá už být ohňostroj?
Ghetto by se už mělo rozehřívat.
Víš ty co?
Alexi, co to děláš?
Snažím se získat...
lepší výhled na skutečnou show.
Přišel jsi o rozum.
V zimě na rybníku nejsou ani kachny.
No tak, Mel. Je to pevný. Je to věda.
- Alexi. - Ale no tak.
Nebudu se muset dívat na ohňostroj sám, že ne?
Budeš.
Ta Mel z pódia by šla do toho.
Ta Mel do sebe kopla tequilu.
Musíš si vzít zpátky to, co ti ten krabí knedlíček vzal.
No tak. Jak chceš začít novej rok?
Okamžitě toho lituju.
Tak se soustřeď na mě.
Nechci se na tebe soustředit. Jsem naštvaná, že mě k tomu nutíš.
Dobře. Něco ti povím...
Pamatuješ,
jak jsem u tebe strávil víkend, když mi dezinfikovali byt?
Jasně, že pamatuju. Pokusil ses udělat crème brulée
a málem jsi podpálil budovu.
- Jo. Nevěděl jsem... - Panebože.
...že máš v troubě mikiny.
Bydlíme v New Yorku. Ceny nemovitostí jsou drahý.
To není vše, co jsem ten víkend dělal.
- Ne, dělals i jiný věci. - Jo.
Rozbils mi postel.
Tu jsme rozbili společně.
- Tak jo, rozbili jsme mi postel. - Jo.
Při sledování Lovců realit jsem ti sundal copánky.
Ještě nikdo nikdy nepoužíval hřebínek tak jemně.
- Hádej co. - Co?
Podívej se nahoru.
- Jo. - Dokázala jsem to.
Dokázala jsem to.
Mám tě. Dobře.
Lhal jsem ti.
- O tom ledu? - Jo, o ledu.
Ne. Přestaň.
O tom ledu ne. O tom víkendu.
Nedezinfikovali mi byt.
Proč jsi o tom lhal?
Asi to bylo snazší než přiznat...
že jsem s tebou chtěl strávit víc času.
Počkat, kolik je hodin?
Ale ne.
Je to tady. Myslím,
že budou nad těmi stromy.
- Alexi. - Tak jo.
- Čtyři, tři... - Alexi.
...dva, jedna.
Šťastný Nový rok!
Co blbneš, Mel?
Je Nový rok. Nový začátky. Já...
Hej! Co to děláte?
Koukejte z toho rybníka vypadnout.
Když tam spadnete, najdou vás až v březnu.
Alexi, prosím, počkej.
Ne, poslouchej.
- Proč bys to dělala? - Dobře.
Posledních pár měsíců jsem o nás hodně přemýšlela.
A jde o to, že...
Pořád k tobě něco cítím.
Vždycky to tak bylo. Nikdy jsem nepřestala.
Alexi.
Alexi!
Do prdele!
Sakra.
ŠŤASTNÝ NOVÝ ROK
Prosím, řekni něco.
Vážně nevím, co ti mám říct, Mel.
Já už jsem toho ale řekla dost.
Taky myslím. Taxi!
- Počkej, Alexi. Prosím, nechoď. - Proč ne?
Protože...
Bylo pro mě těžký ti to říct a chci...
Kde byla tahle Mel před dvěma lety?
Před dvěma lety neexistovala.
Teď se jí stávám. A lidi se mění.
- Nechceš ji poznat? - Nezměnila ses.
- Změnila. - Nezměnila.
Pořád si věci nepromýšlíš.
- Všechno promýšlím až moc, Alexi. - Fakt?
- Jo. - Co přesně mám dělat?
- Hlavně se... - Co?
Nežeň se.
To myslíš vážně?
Jo.
Vysvětli mi to, Mel.
Fakt po mně chceš, abych si zničil budoucnost.
Fakt chceš, abych zvedl telefon, zničil Julie a ponížil svou rodinu?
Myslíš, že si to zaslouží? Fakt?
Ne, to...
- Já jen... - Taxi!
Alexi, je Silvestr. Je pro ně těžký zastavit.
Nechci nikomu ublížit.
Jen vím, že chci být s tebou.
Já vím, měla jsem ti to říct už dávno.
- Jo, sakra dávno. - Já vím!
Ale až teď si uvědomuju, že si zasloužím být na prvním místě.
A není to jen moje vina.
Dnešek bychom neměli, kdybys taky něco necítil.
Řekni mi, že mě nemiluješ.
Řekni mi, že mě miluješ.
Cože?
Řekni to. Jen to řekni.
Chci, ale bojím se.
Moc chci, ale bojím se.
Kéž by ses nechala milovat.
Alexi.
Prosím. Kam jdeš?
Alexi.
Kam jdeš?
Vzít si někoho, koho můžu milovat.
Překlad titulků: Nikola Krčová