Vuoden 2005 kieppeillä -
olimme äitini kanssa Palm Beach Country Clubilla.
Oli kaunis päivä ja pelasimme golfia.
Menimme yläkerran parvekkeelle syömään lounasta.
Istuimme alas. Siellä oli vain yksi pari meidän lisäksemme.
Bernie Madoff vaimonsa Ruthin kanssa.
Äitini huomasi heti.
"Sehän on Bernie."
Muori meni juttusille ja esitteli minut.
"Tässä on poikani Jeff. Hän on asiakkaasi."
Kättelin hra Madoffia.
Olin haltioissani.
Hän oli Palm Beachin jumala.
Hän oli finanssimaailman jumala.
Palasimme pöytään.
Äiti sanoi tyypilliseen tapaansa:
"Olipa siinä hurmaava mies."
Sitten hän jatkoi: "Hänessä on vain yksi juttu.
Hän ei ikinä katso silmiin."
Äiti siis tajusi ennen muita.
Hän ei vain osannut yhdistää.
Tämä jumala oli nimittäin demoni, paholainen.
JOULUKUU 2008
Bernie Madoff pidätettiin.
Hän perusti Bernie Madoff Investment Securitiesin.
Hän on 70-vuotias vakiokasvo Wall Streetillä.
Bernie Madoff, 70 vuotta, pidätettiin FBI:n toimesta.
Wall Streetin ammoinen ikoni myöntää itsekin -
tuhonneensa monta elämää, keräystä ja mainetta -
Wall Streetillä ja ympäri maailman.
Siinä hän kulkee häpeissään ja tuuppii.
Älä töni.
Ihmiset luulevat tietävänsä tarinan.
Se tarina kertoo yhdestä miehestä.
Mutta kun verhoa raottaa, näkee paljon muutakin.
Bernie Madoff johti suurinta rikosyritystä Wall Streetin historiassa.
Hän oli finanssialan sosiopaatti ja finanssisarjamurhaaja.
Hän oli minulle kuin setä.
Pidin hänestä ja luotin häneen.
Mutta hän olikin hirviö, joka eli valheessa.
Luottamus, petos, puhdas paha.
Sadan vuoden päästä tämä tarina muistetaan.
Puhumme nyt 65 miljardista.
Kun näkee niin monta nollaa, hieroo silmiään.
Pitää astua peilin läpi vaihtoehtoiseen todellisuuteen,
jossa mikään ei ollut totta.
Kaikki oli feikkiä. Rahat katosivat.
Poissa.
On yksi asia menettää elämänsä säästöt.
Mutta kun menee talokin alta, se on kamalaa.
Miten hän voi huijata niin montaa niin kauan?
Kaikki olisi helposti vältettävissä.
Mutta moni salli sen ahneuksissaan.
On kyse isoista pankeista ja sääntelyviranomaisista.
On kyse kokonaisesta ekosysteemistä,
joka epäonnistui täysin.
Kun satsaa miljardeja johonkin, syynää kaiken.
Vaikka Jumala lähettäisi ansioluettelon,
tarkista referenssit.
Hra Madoff, myönnät eläneesi valehtelulla.
Eikö niin? Elit valehtelulla. -Niin.
Kukaan ei tajua, miksi Bernie Madoff teki näin.
Hänen bisneksensä menestyi ja häntä kadehdittiin Wall Streetillä.
Kaikki miettivät, miksi Bernie Madoff tekisi historian suurimman petoksen.
Mikään tällä alalla ei ole sitä, miltä näyttää.
Siksi bisnes rullaa,
koska…
Teidän pitää ymmärtää yksi asia.
Kaikkia heitä ja koko alaa yhdistää ahneus.
Pureudumme nyt niin sanottuun modernin ajan pahimpaan finanssikriisiin.
Ainakin se on suurin finanssikatastrofi maassamme vuosikymmeniin.
Vuonna 2008 talous oli heikkenemässä.
JOURNALISTI
Se oli perikato.
Wall Street on hätätilassa.
Hässäkkää aiheuttavat huonot kiinteistölainat.
Välittäjät möivät asuntolainoja ihmisille, joilla ei ollut niihin varaa.
KIRJAILIJA
Wall Street tiesi paskadiileistä.
Silti ne myytiin ilomielin asiakkaille, ja kaikki räjähti käsiin.
Ulosmittausten määrä maassamme on noussut huimat 87 prosenttia.
Kiinteistöjen valtakunnalliset vuosihinnat -
voivat romahtaa yli puolella biljoonalla.
Se on ällistyttävää. Kaikki menettivät kotinsa.
Pörssimarkkinat romahtivat.
Tilanne paheni päivä päivältä.
Dow on laskenut lähes 450 pisteellä.
Se on nyt 730 tai jotain.
Tämä on ennennäkemätöntä.
Tokiossa ollaan huolissaan USA:n leviävästä lamasta.
Joka ikinen pankki oli sortumassa.
Lehman Brothers hakeutuu luvun 11 konkurssiin.
Finanssikriisi aiheuttaa yhä pakokauhua.
Vastassamme on globaalin romahduksen uhka.
Sellainen mullistus tulee kerran vuosisadassa.
Verilöyly levisi kaikkialle systeemiin.
Sitten oli Bernie.
Wall Streetin historian suurin Ponzi-huijaus.
Bernie Madoffin syytösten jälkimainingeissa -
näyttää siltä, että jopa 60 miljardia sijoittajien rahoja on poissa.
Miltä tuntuu?
Bernie Madoff pidätettiin torstaina, joulukuun 11. päivänä vuonna 2008.
Perjantaiaamuna FBI ilmestyi Madoffin toimistolle.
FBI-ERIKOISAGENTTI (EL.)
Se oli hieno Lipstick Building New Yorkin itäpuolella.
Astelimme pilvenpiirtäjän aulaan.
FBI-ERIKOISAGENTTI (EL.)
Se oli kuin kohtaus elokuvasta Frankenstein.
Vihaiset kyläläiset olivat koolla hankoineen ja soihtuineen.
Joukko pyrki yläkertaan surmaamaan hirviön.
FBI-agentit tulivat paikalle rynnäkkövermeissään.
Menin ensimmäisenä agenttina ovista sisään.
Työntekijät oli kerätty 19. kerrokseen.
Siellä vallitsi kaaos.
Jotkut työntekijöistä itkivät.
He yrittivät tajuta, mistä oli kyse.
FBI johti rikostutkintaa.
Mukana olivat myös varohallitus, työministeriö, kirjanpitäjiä -
ja välitysalaa valvova SIPC-virasto.
He poistivat ihmisten käyttöoikeudet.
Se oli pienoinen yllätys, sillä bisnes näytti kunnolliselta.
Oli tietokoneita, kellot eri aikavyöhykkeillä…
Se näytti asianmukaiselta välitysbisnekseltä.
Etsinnän mittaan -
menin Bernien toimistoon ja aloin saada hänestä tuntumaa.
Kuka hän oli ja mistä hänessä oli kyse.
Vasemmalla oli Lichtensteinin härkäaiheisia printtejä.
Minulle härkä ei edustanut nousevia osakemarkkinoita.
Se edusti sontaa.
Työpöydän takana oli moderni taideteos.
Jättimäinen ruuvi.
Sen oli kai tarkoitus olla keskisormi koko maailmalle.
Toimisto oli turvattu, Bernie Madoff oli säilössä -
ja miljardeja oli kateissa.
Valitettavasti emme tienneet, miten kaikki tapahtui.
Työntekijöitä oli liuta.
Emmekä tienneet, kuka oli syyllinen tai syytön.
Halusimme tietää, paljonko uhreja oli.
Paljonko rahaa vietiin.
Mikä oli koko jupakan mittakaava.
Ja halusimme tietää, kuka muu oli mukana.
Ketkä tiesivät. Mikä oli kenenkin rooli.
Missä rahat ovat.
Kuka rikoksesta hyötyi.
Kukaan ei voi mitenkään pyörittää 50 miljardin Ponzi-huijausta -
ilman, että joku muu tietää.
Bernie Madoffin kohdalla on vaikea selvittää,
missä totuus loppuu ja valheet alkavat.
Kuule.
VALAEHTOINEN TODISTUS
En ole ylpeä teoistani.
Olen yrittänyt pohtia perustelujani tuntitolkulla.
Yksi ongelmani oli, että halusin miellyttää kaikkia.
Kun aloitin bisneksen, ihmiset uskoivat minuun.
Tahkoin heille rahaa.
Alalla ajateltiin, että olen uskomaton menestystarina,
kuten olinkin.
9. MARRASKUUTA 2017
Onko sivun 7 ensimmäinen virke todenmukainen kuvaus liiketoimistanne?
"Kun Madoff aloitti kaupanteon vuonna 1960…"
Niin. -"…asiakkaita oli kymmenkunta.
Kaikki perhettä ja ystäviä." Kyllä.
Palataanpa alkuun.
Bernie Madoff oli juutalaisten siirtolaisten poika.
Hänen isovanhempansa tulivat Venäjältä ja Puolasta.
KIRJAILIJA
Hän varttui Queensin Laureltonissa.
New York Cityn liepeillä.
LAPSUUDENKOTI
On syytä pistää -
Madoffin lapsuusvuodet kontekstiin.
KIRJAILIJA
OTAN TYÖTÄ KUIN TYÖTÄ
Yhdysvalloissa ja muualla maailmassa kitkuteltiin läpi -
hirveimmän laman 30-luvulla.
Sitten iski sota 40-luvulla.
Puolitoista vuosikymmentä turbulenssia ja traumaa.
50-luvulle tultaessa janottiin rauhaa ja normaalia elämää.
Se jano synnytti -
Amerikan lähiöiden konformistikulttuurin.
Useimmat amerikkalaiset ovat uuden rahan keskiluokkaa.
Heidän ostovoimansa on lähestulkoon rajaton.
Silloin Bernien isä sai muutettua perheen -
umpikeskiluokkaiseen Queensiin.
Bernien vanhemmat olivat Ralph ja Sylvia.
Äiti oli kotiäiti.
Isällä oli erilaisia hanttihommia.
Bernie oli keskivertomuksu, joka kävi julkista koulua.
Hän oli vähän kömpelö. Siitä kertoo eräskin tarina.
Hän ei saanut tyttöä kanssaan ulos leikkimään.
Lopulta hän tarjosi tytölle 25 senttiä, ja tämä suostui.
Bernie oppi hyvin varhain motivoimaan ihmisiä rahalla.
YLIOPISTON UINTIJOUKKUE
Hän oli hengenpelastaja high schoolissa.
Hän oli omasta mielestään sekä hyväntekijä -
että suojelija.
Oikea luottomies.
Hän möi sivutöinään nurmikon kastelujärjestelmiä.
Hän halusi tienata.
Hän oli päättänyt menestyä.
Bernie tapasi tulevan vaimonsa Ruth Alpernin kaverinsa kellarijuhlissa.
Se oli nilkkasukkien ja kellohameitten aikaa.
Se oli nuoruuden romanssi.
PSYKOLOGIA
Ruth oli hyvin älykäs. Hän jatkoi lukiosta yliopistoon.
Se oli silloin tavatonta naisille.
Ruth oli kaunis ja elegantti.
Hän tuli varakkaasta suvusta.
Isä Saul Alpern pyöritti menestyksekästä tilitoimistoa New York Cityssä.
Ruth oli melkoinen saalis.
Ruthin isän mielestä Bernie ei ollut tarpeeksi hyvä.
Tyttö pystyisi parempaan.
Klopista ei tulisi ikinä mitään.
Bernien isä toivoi pojasta lakimiestä, ja Bernie pääsikin opiskelemaan lakia.
Vuoden opintojen jälkeen mitta tuli täyteen.
Bernie Madoff eli epäonnistumisen varjossa.
Epäonnistumiset olivat perheelle tuttuja.
Isällä ehti olla monta bisnestä, ja kaikki kaatuivat syystä tai toisesta.
Jossain vaiheessa koti meni verotakavarikkoon.
Toisessa kohtaa äidin piti mennä töihin paikalliseen veripankkiin,
jotta perhe pärjäisi.
Tämä ei kuulunut menestyksekkään lähiöperheen imagoon.
Se iskosti Madoffiin -
järkähtämättömän vaatimuksen menestyä.
Olla epäonnistumatta, kuten isä.
Meillä kaikilla on mahdollisuus elää nykyistä paremmin.
Hän halusi Wall Streetin nopeaa ja näyttävää menestystä.
Wall Street, valtion taloudellinen sydän.
Amerikkalaisen liiketoiminnan hermokeskus.
60-LUKU
Siihen aikaan Wall Streetillä "nopea" ja "näyttävä" olivat koodisanat.
Elettiin 60-lukua, gogo-vuosia.
Kovat riskit ja voitot.
Nuoria välittäjiä ja sijoituspäälliköitä tulvi sodanjälkeisille markkinoille.
Investointipankkialan myötä -
voimme sijoittaa säästömme ja elävöittää tehtaitamme.
Näin pääsemme käsiksi tasaisesti kasvavaan -
tavaroiden ja palvelujen tarjontaan.
Meillä on etuoikeus taata Amerikan tulevaisuus.
Muutama viikko Bernien ja Ruthin häistä -
Bernie päätti vallata itselleen -
pienen työpöydän Ruthin isän tilitoimistosta.
Hän aloitti viidellä tonnilla -
ja rekisteröi Bernard L. Madoff Investment Securities, BLMIS:n, vuonna 1960.
Ruth oli mukana bisneksessä.
Hän auttoi hallinnollisissa asioissa ja käsitteli sekkivihkoa.
Bernie näki itsensä alusta alkaen hyvänä tyyppinä.
Hän kävisi järjestelmän kimppuun ja voittaisi muut omassa pelissään.
Bernie aloitti kaupankäynnin listaamattomilla osakkeilla.
Siihen aikaan osakemarkkinat tarkoittivat varakkaille -
New Yorkin pörssiä.
Mutta valtavat markkinat jäivät monilta sijoittajilta huomaamatta.
Niille ei ollut omaa rakennusta. OCT-markkinat.
Sitä hoiti pari välittäjää ja kauppiasta luuri kourassaan.
Siinä kaikki.
Ne markkinat perustuivat roskasankolliseen, jos niin voi sanoa,
heikkomaineisia yrityksiä.
Ne olivat ehkä liian pieniä tai jopa kyseenalaisia.
Kauppaa käytiin pinkeillä sivuilla, tiskin yli, New Yorkin pörssin ulkona.
Bernie oli valmiina ostamaan tai myymään -
yhä kasvavalta listalta OCT-osakkeita.
Kukaan ei tiennyt tarkkaan, mitä osakkeista veloitettiin.
Siihen aikaan ei ollut tietokoneita eikä Internetiä.
Ei ollut sovellusta.
Silloin nostettiin luuri ja soitettiin Bobbylle Bostoniin.
Että: "Minulla on sata osaketta." Kaveri lupaa ostaa ne.
Hinnasta sovitaan puhelimessa.
Ja sertifikaatit postitetaan perässä.
Se oli Wall Streetin Villi länsi.
Riskit olivat valtavat.
Mahdolliset voitot olivat valtavat.
Hermojen piti olla rautaa ja suonissa virrata jäävettä -
navigoidakseen niillä markkinoilla päivästä toiseen.
Berniellä oli.
Bisnes menestyi ja kasvoi nopeasti.
Mutta sen rinnalla -
hän alkoi pyörittää pikkuruista sijoitusneuvontayritystä.
Bernie ajatteli, että OCT-osakkeiden lisäksi,
hän voisi hommata porukalle rahaa sijoitusneuvojaa leikkien.
Siinä hallinnoidaan ihmisten rahoja.
Tehdään sijoitukset heidän nimissään ja pyritään saamaan voittoa.
Raha tulee palkkioina komission sijaan.
Sillä tienaa paremmin kuin komissiopohjaisessa bisneksessä.
Kävikin niin, että appiukko Saul Alpernilla -
oli paljon kirjanpitoasiakkaita, jotka hän ohjasi vävylleen.
Niinpä Berniellä oli lopulta parikymmentä halukasta sijoittajaa.
Madoffin varhainen sijoitusneuvontabisnes -
oli kieltämättä aika erikoinen ja epätavanomainen.
Saul Alpern -
ei pyytänyt Bernietä perustamaan yksittäisiä tilejä asiakkaille,
vaan päätti helpottaa vävynsä työtä.
Hän keräsi rahat yhteen ja antoi potin Bernielle sijoitettavaksi.
Kun Bernie ilmoitti voitoista,
Saul jakoi ne sijoittajien kesken.
Säntillisempi juristi olisi varoittanut Saul Alpernia.
Se oli siis säännöstelemätön sijoitusrahasto.
Noin 20 asiakkuuden jälkeen -
pitää rekisteröityä valtiolle, arvopaperi- ja pörssikomissiolle.
Mutta Bernie Madoff ei rekisteröitynyt neuvonantajaksi.
Joten alusta alkaen -
on nähtävissä solutason jakautuminen, joka muovasi Bernien loppu-uraa.
Hänellä oli laillinen välitysbisnes OCT-markkinoilla.
Siinä sivussa hän pyöritti yksityistä sijoitusneuvontabisnestä,
josta monikaan ei tiennyt.
Eikä sitä pyöritetty varsinaisesti kaikkien sääntöjen mukaan.
Hän halusi luoda uraa Wall Streetillä olemattomista lähtökohdista.
Hän halusi välttää vanhempiensa epäonnistumiset ja nousta huipulle.
Epävirallisessa neuvonantajabisneksessään -
Bernie sijoitti asiakkaiden säästöjä hurjan spekulatiivisiin osakkeisiin.
Hän tienasi hyvin ja otti jättimäisiä riskejä.
Sitten koitti vuoden 1962 toukokuu.
Kauppa käy täyttä häkää.
28. TOUKOKUUTA 1962
Osakkeiden hinnat notkahtivat -
ja arvopaperitappiot nousevat yli 20 miljardiin.
Tämä on suurin pudotus sitten vuoden 1929.
Yhtäkkiä markkinat vajosivat kuin kivi pohjaan.
Ja ensimmäisinä arvopapereina ilmaan haihtuivat -
Bernien yksityisasiakkaille ostamat arveluttavat osakkeet.
Ne hävisivät lähes välittömästi.
Asiakkaat menettivät teoriassa rahansa.
He olivat sijoittaneet yhteensä 30 000 dollaria.
Tunsin syyllisyyttä, koska he ostivat osakkeet kehotuksestani.
Hän ei myöntänyt ottaneensa -
naurettavia riskejä heidän rahoillaan ja menettäneensä kaiken,
vaan päätti salata asian.
Hän marssi appensa Saul Alpernin luo ja lainasi 30 000 dollaria.
Sillä kuitattiin velat.
Hän tasasi 30 000 dollarilla tilit -
ja valehteli sitten puuhistaan.
Valheet saivat hänet näyttämään nerolta.
Hän vaikutti huippumenestyneeltä,
loistavalta strategistilta, joka navigoi -
osakemarkkinoiden pahimmalla viikolla sitten vuoden 1929 menettämättä latiakaan.
Siinä kohtaa piti päättää, olisiko hän valehtelija vai epäonnistuja.
Hän päätti voivansa hyväksyä olevansa valehtelija.
Vaikeampaa olisi hyväksyä elämä epäonnistujana.
70-LUKU
Koko maailma katsoo!
Sitten koitti 70-luku.
POISTAKAA SOTARAHASTOT
Pohjois-Vietnamiin hyökättiin raivolla.
Ihmisten pitää tietää, onko presidentti mätä.
Laman uhka on todellinen.
Bensaa jonotetaan korttelikaupalla.
Nykyinen talousjama saattaa pahentua.
Työttömyys kasvoi ja bensan hinta nousi rytinällä.
Inflaatio alkoi yltyä tosissaan.
Ja yhtäkkiä oli lama.
Wall Street kävi läpi historiansa dramaattisimpia muutoksia.
Pörssiromahdus tapahtui kuin hidastettuna.
70-luvulle tultaessa -
Bernie päätti muuttaa toimistorakennukseen 110 Wall Streetillä.
Laillisesta välitystoimesta tuli yhä konservatiivisempaa.
Bernie Madoffista tuli niin sanottu markkinatakaaja.
Kun ostaa osakepääomaa,
vaikka sata osaketta joltakin tuolla,
joka myy sata osaketta. Se ei toteutunut nyt.
Oikeasti kävi niin,
että välikäsi oli jo ostanut nuo sata osaketta.
Eli asiakas ostaakin siis välikädeltä.
Sellainen Bernie Madoff oli, tukkukauppias.
Hän tosiasiassa varastoi osakkeita,
kääntyi ympäri ja myi ne, kun joku halusi ostaa.
Siitä hän peri komission, pari senttiä myyntiä kohden.
Sellainen on markkinatakaaja.
Heidän pitää ostaa ja myydä osakkeita niin hyvinä kuin huonoina aikoina.
Bernien markkinatakaajabisnes kasvoi niin tohinalla,
että hän palkkasi Peter-veljensä.
He olivat varsinaisia visionäärejä, tietokonevälityksen pioneereja.
Tietokoneiden myötä -
Wall Streetin toimintaperiaate muuttui radikaalisti.
Se on uuden ajan alku, jonka vallankumouksen voima sai aikaan.
Tietokoneet ovat niin merkittäviä, että sivilisaation suunta muuttui.
Huippupelurit muuttivat Wall Streetille.
Eivät he halunneet välittää 200 osaketta,
vaan 20 000 osaketta keskivertopäivänä.
70-luvulla osakkeiden ostaminen ja myyminen vei pitkän tovin.
Yleensä muutaman viikon.
Wall Streetillä tarvitaan ihmisiä, jotka hoitavat välityksen ripeästi.
Se vaatii tietokoneistamista. Ja sillä aallolla Bernie ratsasti.
Tietokoneella välityksen sai hoidettua kolmessa päivässä.
Se oli ennenkuulumatonta.
Prosessin nopeutumisen myötä hän pystyi kilpailemaan -
isoista instituutioista lailliselle yritykselleen.
Se toi huiman edun.
Bernien nerokkuus on siinä, että hän yhdisti -
listaamattomat markkinat, pink sheets -osakkeet ja pienet firmat,
huonomaineiset firmat,
yhdelle tietokoneen ruudulle.
Siitä tulivat sitten NASDAQ ja NASD.
Hän laillisti sen bisneksen.
Nykyään Apple, Google ja Microsoft ovat kaikki Nasdaq-yhtiöitä.
Hänen laillinen välitysfirmansa porskutti.
Siksi on entistä oudompaa,
että hän pyöritti hyvin hämäräperäistä sijoitusneuvontaa,
josta kukaan ei tiennyt.
Ja sekin oli kasvussa.
Ihmiset kuulivat Berniestä ja hänen kyvyistään.
Hän oli menossa kesällä Catskillsiin -
keräämään rahaa ystäviltään ja sukulaisiltaan.
He uskoivat hänen tähteyteensä.
Hän sai yhä asiakkaita appensa Saul Alpernin kautta.
Ja vuosien mittaan Saul oli palkannut kaksi kirjanpitäjää,
Frank Avellinon ja Michael Bienesin.
Kun Saul Alpern jäi 70-luvulla eläkkeelle, firmasta tuli Avellino and Bienes,
tai AB.
Michael Bienes ja Frank Avellino olivat tiimi helvetistä.
Avellino ja Bienes tiesivät,
että Bernie Madoff käsitteli Saulin perheen ja ystävien rahoja.
Mutta vasta Saulin eläköidyttyä parivaljakko alkoi todella ahneeksi.
Kuin lapset karkkikaupassa.
He alkoivat kyhätä yhtä Bernien ensimmäisistä syöttörahastoista.
Rahaa kerättiin kaikenlaisilta sijoittajilta,
korporaatioilta, omaisuudenhoito- yhteisöiltä, notariaateilta ja yksilöiltä.
Varat yhdistettiin rahastoon -
ja siirrettiin Bernien epäviralliseen neuvonantajabisnekseen.
Sitä tyrkytettiin asiakkaille,
asiakkaiden ystäville ja sukulaisille.
Vastineeksi rahan keräämisestä perittiin maksu.
Rahaa alkoi tulvia -
Bernie Madoffin hallittavaksi.
Avellino and Bienes ei ollut hedge- tai Wall Street- rahasto.
Heidän leipälajinsa oli kirjanpito.
He eivät rekisteröineet sijoitusbisnestä, mikä on laitonta.
He ottivat rahat asiakkailtaan -
ja uskoivat ne salaiselle pomolle, jonka nimeä ei paljastettu.
Asiakkaatkaan eivät tienneet, mitä rahoille tapahtui.
Se pomo oli Bernie Madoff.
70-luvun lopulle tultaessa Bernie pääsi amerikkalaisen unelman makuun.
Berniellä ja Ruthilla oli kaksi poikaa, Andrew ja Mark.
Hän oli perheellinen mies, joka jumaloi perhettään.
Hän sai muutettua perheen suloiseen naapurustoon.
Long Islandin Roslyn oli yksi rannikon varakkaampia yhteisöjä.
Hän kulki Manhattanin työmatkatkin vesitasolla.
Tavallisen junan tai Long Islandin julkisten sijaan.
Mielipaha vaihtuu toivoon, luottamukseen ja tilaisuuksiin.
80-LUKU
Valtio, joka verottaa rankasti, kuluttaa ja säätelee liikaa,
haittaa vapaita markkinoitamme.
RAUTATYÖLÄISET
Neljän vuoden talousohjelmamme vapauttaa härän.
80-luvun koittaessa -
Amerikasta alkanut bull market levisi pian globaaliksi ilmiöksi.
Se oli globalisaation aamunkoitto. Kaikki halusivat pörssiin.
Bernien laillinen välitystoiminta alkoi kääriä isoja summia.
80-luku oli villiä aikaa.
VÄLITYSDATA
Wall Street kuhisi ja porukka tienasi.
ENT. VÄLITTÄJÄ
Kuulin kokaiinikeoista ja ryyppäjäisistä.
Voittoja juhlittiin illanvietoissa.
Kaikki palkkasivat väkeä.
Aloitin työt Bernie Madoffille heinäkuussa 1985.
Bernie oli uskomattoman salaperäinen.
Häntä kunnioitettiin Wall Streetillä. Hän kuului Nasdaqin johtokuntaan.
Hän lenteli yhtenään Lontooseen kokoustamaan.
Bernie astui kaupankäyntihuoneeseen, osti jotain ja markkinat nousivat.
Hän myi jotain ja markkinat laskivat.
Hän sai lähes kaikkitietävän maineen.
Bernien laillinen firma menestyi ilmiömäisesti.
Hän muutti Ruthin kanssa upeaan kattohuoneistoon Manhattanilla.
Hän osti kesäpaikan Montaukista ja liittyi country clubiin.
Hän osti veneen.
Nyt Bernie pystyi katsomaan appiukkoaan silmiin ylpeänä menestyksestään.
Aloitin bisnekseni 500 dollarilla.
Nousin tyhjästä.
Tällainen pieni Queensin nulikka.
En käynyt Harvardia.
Yhtäkkiä vuoteen 1997 mennessä olin todella menestynyt.
Olin äveriäs.
Tahkoimme paljon rahaa.
Kasvoimme ja palkkasimme lisää välittäjiä.
Bernie halusi arvovaltaisemman rakennuksen.
Joten muutimme kesällä 1987 885 3rd Avenuehin.
Lipstick Buildingiin.
Se on epätavallinen pytinki.
Ikään kuin huulipunahylsy.
Bernien muutto keskustan ikoniseen pilvenpiirtäjään -
teki vaikutuksen sijoittajiin ja työntekijöihin.
Jopa valvojiin.
Se oli osa uutta tyylikästä imagoa, jota Bernie rakensi itselleen.
Toimisto ällistytti kaikki, kun muutimme.
Se oli hienostunut ja teknisen näköinen.
Joka puolella oli pelkkää ikkunaa. Tila kylpi valossa.
Kun aloitin Bernie Madoffin leivissä vuonna 1987,
tunnelma oli perheenomainen.
MADOFFIN SIHTEERI
Porukka oli hyvin perhekeskeistä.
Siellä oli mukavaa ja kotoisaa.
Hyvin turvallista.
Melkein kaikki työntekijät olivat sukulaisia -
tai sukulaisten tuttuja.
Bernien lapset, Mark ja Andy, työskentelivät siellä.
Mark ja Andy olivat periamerikkalaisia.
Jokainen olisi ylpeä sellaisista lapsista.
Pidin Peter-veljestä, joka oli sisäinen tarkastaja.
Ruthilla oli toimisto yrityksen tiloissa.
Hän oli hyvin lämmin ja aivan upea äiti.
Näin, miten paljon Bernie ja Ruth rakastivat lapsiaan.
Ruth palvoi Bernietä ja luulen, että hän oli Bernien uskottu.
Bernie kehui kerran, että Ruth on hieno kumppani.
Ja Bernie oli kovin antelias.
Hän lahjoitti hyväntekeväisyyteen.
Hän maksoi lentokulut häämatkalle,
kun joku työntekijöistä meni naimisiin.
Hän kuului ješivan johtokuntaan ja toimi Special Olympicsin kanssa.
Kerran hän maksoi naisen sydänleikkauksen.
Madoffit veivät kaikki kesäviikonlopuksi Montaukiin.
Hotelli oli varattu perheenjäsenillekin.
Pelasimme lentistä rannalla.
Juhlimme kunnolla ja joimme paljon.
Tanssimme, ja nautimme olostamme.
Mutta Berniessä oli toinenkin puoli.
Hän oli pikkutarkka ulkoasustaan ja ympäristöstään.
Kaiken piti olla pilkulleen.
Jos kaupankäyntiosastolla -
oli tietokonemonitori vähänkään vinossa,
hänen oli pakko suoristaa sen.
Vaikka joku istui työpöydän ääressä, hän siivosi sen ohi kulkiessaan.
Hopeiset kehykset eivät käyneet, kaiken piti olla mustaa ja harmaata.
Työpöydällä ei saanut pitää kasveja.
Kaiken oli oltava samanlaista.
Ajan kuluessa -
hänestä tuli yhä kiivaampi.
Toisinaan se kävi todella painostavaksi.
Teki mieli pysytellä loitolla.
Koskaan ei tiennyt, kävisikö hän kimppuun.
Turpa kiinni, paskiainen!
Muistan, kun Bernie kerran huusi Peter-veljelleen.
Painu vittuun täältä!
Vatsaan alkoi sattua.
Nousin ylös ja pyysin lopettamaan.
Peter perääntyi, koska Bernie oli kiusaaja.
Se oli toinen puoli hänessä.
Peter varmaan vähän pelkäsikin Bernietä.
Kuten kaikki pelkäsivät Bernietä.
Hän halusi hallita.
Ja halveksunnallaan -
hän sai ihmiset valtaansa.
Bernie muuttui silmänräpäyksessä.
Joskus hän oli kamalan kiltti ja välittävä,
ja sitten ihan hirveän julma.
Ihme sähläystä, saatana.
Ihminen pysähtyi niille sijoilleen.
Berniessä oli monta samassa.
Hän oli kaikenlaista.
Pistin sen paineiden piikkiin.
19. LOKAKUUTA 1987
Aamulla alkoi pörssimarkkinoiden yhtäkkinen romahdus.
Wall Streetin kauppahuoneissa vallitsi paniikki.
Myyntimääräyksiä tulvi isoilta instituutiosijoittajilta,
yksityishenkilöiltä ja sijoitusrahastoista.
Mieltä painavat lama, nousevat korkotasot,
dollarin lasku ja valtavat budjetti- ja kauppavajeet.
Maanantai 19. lokakuuta 1987 -
oli yksi elämäni pelottavimmista päivistä.
Siitä hetkestä, kun pääsin töihin, myynti avautui puoli kymmeneltä,
sulkemiseen saakka, vallitsi sekasorto.
Kaksi tuntia kellon soitosta -
Dow Jones Industrial Average sukelsi 200 pistettä.
Siellä käy uskomaton kuhina.
Se on täyttä kiihkoa ripauksella pelkoa ja paniikkia.
Romahduksen myötä Wall Streetillä haluttiin osakkeista eroon.
Puhelimet soivat kuorossa ja hukuimme tilauksiin.
Porukka huusi, rustasimme lappuja.
Se oli kuin sotatanner.
Muistan, että setäni soitti: "Kolme miestä menee baariin…"
"Ei nyt, Sam", tuskailin. Ja luuri korvaan.
Meidän piti toimia järjestäytyneesti.
Markkinatakaaja suostuu olemaan vihoviimeisenä ostajana ja myyjänä.
Olimme ainoita, jotka ostivat.
Monet firmat eivät vastanneet.
Muistan hyvin, kun Bernie huusi:
"Vastatkaa. Me emme ole niitä, jotka eivät vastaa."
Nostelimme luureja ja ostimme kasapäin osakkeita.
Minä vain painelin tietokoneen näppäimiä, alas,
vieden markkinoitani alas.
Ei se ikinä vaikuttanut menevän pohjaan saakka.
Bedlam hallitsi New Yorkin pörssin kiihkeässä kaupanteossa,
jossa tulvi yli puoli miljardia myyntimääräystä.
Syitä on aina useampia.
Tähän liittyy hyvin synkkää psykologiaa.
Täyttä paniikkimyyntiä.
Totaalista paniikkia. Kaikki sekosivat.
Meklareille ja kauppiaille tilanne oli täysi katastrofi.
Verilöyly.
Yllätysromahdus toi mieleen kohtalokkaan lokakuun päivän 58 vuotta sitten.
Vuoden 1929 romahduksen suurten lamavuosien alla.
Se oli pelottavaa ja pakahduttavaa.
Se oli murskaavaa.
Mutta Bernie ei ikinä vaikuttanut murehtivan.
Hän suhtautui itse asiassa viileän rauhallisesti.
Sekin sai kunnioittamaan häntä. Oli kuitenkin kyse hänen rahoistaan.
Hänen nimensä luki ovessa, Bernard L. Madoff Investment Securities.
Olimme harvoja firmoja, jotka kunnioittivat sitoumuksiaan.
Pysyimme auki.
Bernie Madoff osti edelleen.
Toisin tekivät muut Wall Streetin markkinatakaajat,
joilla oli velvollisuus ostaa osakkeita laskusuhdanteessakin.
Vaikka menetettäisiin rahaa.
Se on markkinatakaajan velvollisuus. He eivät vastanneet puhelimeen.
Heitä ei saanut langan päähän. Siirtoja ei voitu tehdä.
Madoffin kanssa se onnistui.
Tunnelma Wall Streetillä on järkyttynyt ja epäuskoinen.
Viiden vuoden ajan noususuhdanne tuntui pysäyttämättömältä.
Luottamus oli kovin korkealla.
Sitten koitti lokakuu ja Musta maanantai.
Ei tiedetä tarkkaan,
paljonko Bernien laillinen bisnes menetti 1987 romahduksessa.
Mutta Bernie oli huipulla -
niin kommunikaatio- kuin myyntiteknologiankin saralla.
Näin hän pystyi pitämään Madoffin auki ja palvelemaan asiakkaat.
Tämä toi tunnustusta SEC:ltä ja New Yorkin pörssistä.
Hän todisti kongressin kuulemisissa ja auttoi kirjoittamaan uudet säännöt,
jotta markkinat pysyisivät käynnissä kriiseistä huolimatta.
Bernie Madoffista alettiin puhua -
sanansa mittaisena, luotettavana ja lojaalina kaverina.
Se kristallisoi hänen maineensa.
Hän pääsi alan johtoryhmiin.
Hän alkoi saada kutsuja sääntelykokouksiin.
Ja hänet valittiin kolmelle kaudelle Nasdaqin hallituksen puheenjohtajaksi.
Vuoden 1990 alussa hän oli luotettu ja kunnioitettu Wall Streetin valtiomies.
Bernie nautti pomon maineestaan.
Hän viihtyi korokkeella, jolle hänet nostettiin.
Ja maineen kasvaessa hän kiintyi arvostukseen yhä syvemmin.
Lukekaa huuliltani,
ei uusia veroja.
Kantoraketti, sytytys ja ilmaan.
90-LUKU
Väki raataa henkihieverissä.
Lapset jäävät vähälle, ja illat ja pyhät menevät töissä.
Nyt aamun talousuutisia.
Teknologiaosakkeet lähtivät nousuun nostaen luottoyhtiöt ennätyslukemiin.
Aloitin Bernie Madoffin firmassa uskoakseni vuonna 1991.
Bernie Madoffilla oli moitteeton maine.
Häntä hehkutettiin.
ENT. VÄLITTÄJÄ
Hän osallistui yhteisöön ja oli antelias. Yhteistyö lupasi hyvää.
Se oli huippunousun aikaa markkinoilla.
Silloin teknologia-aika räjähti.
Internetistä tuli juttu.
Yhä useampi kiinnostui osakkeista.
Dow Jonesilla on verkkosivu.
Reaaliaikaiset luvut, aivan kuten Wall Streetin näytöillä.
TEKNIIKALLA SISÄÄN
Saimme enemmän bisnestä ja asiakkaita virtasi.
Se oli hyvää aikaa osakemarkkinoilla.
Ala tehostui teknologian myötä ja voitot nousivat huimasti.
Madoff pyöritti 5–7 % New Yorkin pörssin volyymistä.
Tolkuttomasti. Niin pienelle yritykselle.
En näe sen muuttuvan lähiaikoina. Elleivät markkinat kylmene.
Bernie kasvatti laillista markkinatakaajabisnestään.
Ja samaan aikaan kaikessa hiljaisuudessa -
hän kasvatti salaista sijoitusneuvontaansakin.
Siitä ei hiiskuttu. Hän piti sen erillään markkinatakausbisneksestä.
Alkuun tuotot sijoittajille olivat 11 %.
Mutta hän antoikin 15–19 %.
Hän pysyi aina yhtäjaksoisesti kannattavana.
60-luvun puolivaiheilla alkanut eräänlainen -
klikin sisäinen neuvonantajabisnes -
oli kasvanut kasvamistaan.
Ja Avellino and Bienes ohjasi yhä roppakaupalla rahaa -
Bernie Madoffin käsiin.
Avellino and Bienes pyöritti syöttörahastoaan -
hyvin hiljaa ja salassa.
Mitään ei tehty kirjallisena.
Kunnes yksi heidän alihankkijoistaan,
joka järjesteli yhdistettyjä sijoituksia ja houkutteli perhettä ja ystäviä,
rikkoi Avellino and Bienesin ensimmäistä käskyä -
ja pisti jotain paperille.
Vuonna 1992 arvopaperi- ja pörssikomission tietoon tuli esite.
ENT. YLITARKASTAJA
SEC on säätelyviranomainen, joka suojelee sijoittajia.
Esitteessä sanottiin heidän tarjoavan sataprosenttisen turvan sijoituksille.
Tappiollista tapahtumaa ei ollut ollut yli 20 vuoteen.
Kauppa oli muka periaatteessa riskitöntä.
SEC tarkisti esitteen, ja huomasi heti räikeät hälytysmerkit.
Ei sataprosenttisen varmaa sijoitusta voi tarjota.
Ei sellaista kauppaa olekaan.
Heidän tutkintansa johti kahden kaverin jäljille,
Frank Avellino ja Michael Bienes.
Avellino ja Bienes tulivat vapaaehtoisesti SEC:n puheille asianajajansa kanssa.
Avellinon ja Bienesin lausunnot haluttiin ottaa yhdessä.
Siinä minä istuin keskellä.
ENT. ASIANAJAJA
Ja Bienes taisi olla vasemmalla, Avellino oikealla puolellani.
Lopulta heiltä kysyttiin:
"Paljonko rahaa keräsitte sijoitukseen?"
SEC varmaan odotti viittä tai kymmentä miljoonaa.
He katsoivat toisiinsa,
ja toinen vastasi: "Varmaan suunnilleen 444 miljoonaa."
Luulin, että SEC:n porukka putoaa tuoleiltaan.
Niin iso summa piensijoittajilta on paljon rahaa.
1990-luvun alussa se oli paljon.
Lausunto keskeytettiin.
He ryntäsivät SEC:n päällikön puheille,
New Yorkin toimistossa, ja…
"Mitä hittoa tämä on?"
He kiehuivat raivosta.
Pelkäsin, että päällikkö saa slaagin.
SEC epäili mahdollista petosta.
Mutta he olettivat Avellinon ja Bienesin olevan juonen takana.
Niinpä Frank Avellino ja Michael Bienes selittivät,
että kaikki välityspäätökset tehtiin Bernie Madoffin toimesta.
Eli: "Älkää meitä katsoko, katsokaa Bernie Madoffia."
SEC etsi asiakirjoja Bernie Madoffilta.
SEC tuli nuuskimaan -
ja Madoff säikähti, koska -
kaikki oli petosta.
Madoff ei ikinä sijoittanut mitään neuvonantajabisneksessään.
Siinä vain otettiin ihmisten rahat muka sijoitettaviksi.
Se oli valhe.
RIKOSTEKNINEN KIRJANPITÄJÄ
Se oli fiktiota. Se oli Ponzi.
On vuosi 1919 ja tässä Charles Ponzi.
Ponzi on todistanut saavansa 50 %:n sijoitustuotot 90 päivässä.
Ja viisaimmat meistä seuraavat.
Kun hallitus todistaa Ponzin huijariksi.
Ponzin klassikkomääritelmä on, että ottaa Peteriltä ja antaa Paulille.
Sanotaan Peterille, että otan rahat vaikka sijoitettaviksi -
ja maksan tuotot.
Oikeasti otan rahat ja annan Paulille.
Eikä tämä prosessi lopu koskaan.
Sillä tarvitsen aina uusia sijoittajia maksaakseni vanhoille.
Eikä mitään sijoiteta, ei ole mitään bisnestä.
Kun SEC tuli vuonna 1992 tutkimaan Avellino and Bienesiä,
Madoffin piti todistaa, että kaupat olivat tosia.
Hän kääntyi Frank DiPascalin puoleen väärentääkseen asiakirjoja -
historiatietojen perusteella SEC:lle annettaviksi.
Frank DiPascali oli Madoffin oikea käsi.
Hän oli ollut rinnalla vuosia.
Hän hoiti syöttörahastot ja käsitteli paljon rahaa.
Frank oli todellinen miesten mies.
Ja uskomattoman älykäs.
Frank DiPascali istuisi mafialeffaan tuosta noin vain.
Hän tuli työläisluokasta ja oli uskomattoman lojaali.
DiPascali nousi tilanteen tasalle hämmästyttävällä tavalla.
Hän alkoi väärentää kirjausketjua.
Niiden piti olla aidonnäköisiä tilitietoja, välityslogeja -
ja tiliotteita.
Eikä nyt huijattu Mirjami-tätiä,
paperin piti mennä täydestä SEC:lle.
Kun SEC tuli käymään, Bernie Madoff näytti tekaistut dokumentit.
Ne uskottiin tosiksi.
En tiedä, miten tarkka syyni oli.
Paljon meni ajatteluvan piikkiin.
Miten Bernie Madoff muka, tai kukaan heistä, siinä määrin,
tekaisisi koko jutun.
Ja vuonna 1992 SEC päätti jutun ilman minkäänlaisia toimia -
tai Bernie Madoffin varsinaista tutkintaa.
Sen sijaan he pakottivat -
Avellinon ja Bienesin luopumaan liiketoimestaan.
18. MARRASKUUTA 1992
Olihan sijoitusfirma rekisteröimätön.
SEC:stä se oli laittomasti jäsentynyt.
He käskivät siirtää kaikki rahat Bernien puljusta -
ja palauttamaan yksilöille.
FIRMA KORVAA SIJOITTAJILLE
Se oli 440 miljoonaa dollaria.
Eikä Berniellä ollut sellaista summaa, koska kaikki on petosta.
Hän kääntyi siinä kohtaa -
kolmen suurimman, pitkäaikaisimman sijoittajansa puoleen.
Jeffry PIcower, Carl Shapiro ja Norman Levy -
olivat perustavanlaatuisia yksilösijoittajia -
Bernien sijoitusneuvontabisneksessä.
He olivat olleet vuosien mittaan tyytyväisiä tuloksiin.
Nyt Bernie taivutteli heidät auttamaan.
Tiesivätpä he näistä puuhista tai olivatpa puhtaasti tietämättömiä,
rahat saatiin kokoon.
Niinpä Bernie pystyi kirjoittamaan sekit -
kaikille Avellino and Bienesin asiakkaille.
Ja arvatkaa mitä.
Kukaan asiakkaista ei halunnut rahojaan. He olivat tyytyväisiä.
Kun SEC sulki Avellino and Bienesin,
monet heidän asiakkaistaan siirtyivät suoraan Madoffille.
Yhtäkkiä Bernie tokaisi, että nyt tulee kiire.
Jotain kuulemma tapahtui.
Puhelimet alkaisivat soida ja väki sijoittaisi.
Monet heistä olivat senioreita,
monet heistä Floridasta.
Nämä lesket olivat, että:
"Käskettiin soittaa. Sijoittaisin 15 000 dollaria."
Sitä jatkui päiväkaupalla.
Kun suljimme Avellino and Bienesin tilit,
tunsin paineet ihmisiltä,
jotka tarvitsivat rahat elämiseen.
SEC sanoi siihen aikaan,
että jos haluan jatkaa kaupantekoa…
20. JOULUKUUTA 2016
…siinä ei ole mitään väärää.
Bernie Madoff ei edelleenkään rekisteröitynyt.
Eikä SEC huomannut.
Valitettavasti heiltä meni ohi yksi historian suurimmista petoksista.
Olin pyörittänyt luomuruokayritystä.
Jäin 20 vuoden jälkeen eläkkeelle.
SIJOITTAJAT
Myin firman miljoonalla.
Sijoitin lopulta ehkä satatuhatta Avellino and Bienesin kautta.
Ja SEC:n ratsian jälkeen,
kuulin ensimmäistä kertaa heidän sijoittaneen Madoffiin.
Kun SEC tutki Madoffia, todisteita petoksesta ei löytynyt.
Näin tilaisuuden sijoittaa suoraan Madoffiin.
Hän lupasi vakituista tuottoa.
Keskimäärin 9 % vuodessa.
Se houkutteli.
Hän ei luvannut kuuta taivaalta vaan vakitulot.
Tein taustatyöni.
Seurasin uutisia, joissa hän oli sähköisen kaupanteon johtotähti.
Hän oli vaikutusvaltainen.
HOITI NOIN 10 % PÖRSSIN OSAKKEISTA
Se, ettei SEC löytänyt todisteita mistään väärinkäytöstä,
oli mielestäni selvä sinetti Madoffille.
Siispä siirsin hänelle 900 000 dollaria.
Yhtäkkiä Avellino and Bienes ei enää koonnut rahoja Bernielle.
Nyt tuhannet ihmiset tuputtivat rahaa -
Bernien rekisteröimättömään sijoitusneuvontabisnekseen.
Maine kiiri pääosin suusta suuhun.
Hänet esiteltiin country clubille -
tai filantrooppiseen johtokuntaan.
Hänet tunnettiin paremmin eliittisijoituspäälliköiden maailmassa.
Kaikki hokivat samaa.
"Nyt äkkiä rahat Bernielle. Hän tekee jotain kummaa taikaa."
Madoffin rekisteröimätön sijoitusbisnes -
houkutteli lahjoituksia hyvin tunnetuilta juutalaisyliopistoilta.
Ja hyväntekijöitä, kuten holokaustiselviytyjä Elie Wiesel.
Sekä tietenkin ökyrikkaita perheitä.
Mukaan lukien Katzin ja Wilponin perheet, jotka omistavat New York Metsit.
Siinä kohtaa Ponzi-huijauksen perustavanlaatuinen luonne muuttuu.
Tilanne on toinen.
Hän onnistui höynäyttämään SEC:tä.
Hän oli selvinnyt tutkinnasta naarmuitta.
Hän ylpistyi ja luuli olevansa koskematon.
Taivas oli rajana.
Laillinen välitysbisnes tarjosi uskottavan menestystarinan.
Hänellä oli nyt viitisen tuhatta asiakasta neuvonantajapuolella.
Ponzi-huijausta piti siis skaalata.
Tarvittiin enemmän tilaa,
jotta Ponzi pysyisi erillään laillisesta bisneksestä.
Hän alivuokrasi tilaa -
Lipstick Buildingin 17. kerroksesta.
Pieni toimistolabyrintti, jossa Frank DiPascali oli kuningas.
Epäsiistiä ja sotkuista, kaukana yläkerran eleganssista.
Täällä Ponzi-huijaus kasvaisi räjähdysmäisesti tulevina vuosina.
Siitä tuli petos steroideissa.
Tekstitys: Katariina Uusitupa