Rundt 2005 var moren min og jeg på Palm Beach Country Club.
De var en nydelig dag, og vi spilte golf.
Vi dro opp på balkongen for å spise lunsj.
Vi fikk et bord, og det var kun ett annet par det.
Bernie Madoff, og kona hans, Ruth.
Moren min merket det med en gang. "Å, det er Bernie."
Hun gikk for å hilse, og introduserte meg.
"Dette er min sønn, Jeff. Han har en konto med deg."
Jeg tok Mr. Madoff i hånden og var overveldet.
Han var guden på Palm Beach.
Han var finansguden.
Vi satte oss igjen
og moren min sa, på sitt vis:
"For en herlig mann."
Men så sa hun: "Det er bare en ting med ham."
"Han ser deg aldri i øynene."
Moren min skjønte det før noen andre. Hun satt det bare ikke sammen.
Fordi denne karen var en demon.
Bernie Madoff har blitt arrestert.
Han grunnla Bernie Madoff Investment Securities.
Han er 70 år. En stamgjest på Wall Street.
Bernie Madoff, 70 år, arrestert av FBI.
Dette tidligere Wall Street-ikonet har angivelig, etter sin egen innrømmelse,
ødelagt mange liv, veldedigheter, og rykter på Wall Street og rundt verden.
En skammens gang, og dytting.
Ikke dytt meg.
Folk tror at de kan denne historien.
De tror det handler om én mann,
men bak kulissene handler det om så mye mer.
Bernie Madoff drev den mest kriminelle bedriften i Wall Streets historie.
Han var en finansiell sosiopat, en finansiell seriemorder.
Han var som en onkel for meg.
Jeg likte han godt og stolte på ham.
og så er det dette monsteret som lever en løgn.
Tillit. Svik. Ren ondskap.
Folk kommer til å huske dette om hundre år.
Vi snakker om 64 milliarder dollar.
Når du ser så mange nuller…
Det er ufattelig.
Du måtte gå gjennom speilet inn i en annen virkelighet
der ingenting var ekte.
Alt var falskt. Pengene forsvant.
Borte.
Det er en ting å miste sparepengene dine.
Men det verste var når huset også gikk.
Hvordan kunne han lure så mange så lenge?
Det var så uunngåelig, og det ble tillat av så mange på grunn av grådighet.
Det handler om de store bankene, om forskriftsmyndighetene.
Det handler om hele økosystemet
som fullstendig mislykket.
Når du investerer flere milliarder i noe så sjekker du alt.
Selv om Gud sender deg en CV…
Sjekk referansene.
Mr. Madoff, du har selv innrømmet at ditt levebrød var å lyve.
-Stemmer det? -Ja.
Ingen skjønner: "Hvorfor gjorde Bernie Madoff dette?"
Han hadde en suksessrik forretning som alle på Wall Street misunnet.
Alle sa: "Hvorfor ville Bernie Madoff begå historiens største svindel?"
Ingenting er slik det ser ut i denne bransjen.
Det er derfor de fungerer, fordi… Du må også forstå én ting.
Noe alle sammen var i den bransjen er grådige.
EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Vi starter kveldens sending med noe som kalles
den verste finanskrisen i moderne tid.
Helt klart landets største økonomiske katastrofe på flere tiår.
I 2008 ble økonomien desimert.
Dette var Armageddon.
Wall Street er i krisemodus.
Helt fjerne på grunn av disse dårlige eiendomslånene.
Meglere solgte boliglån til folk som ikke hadde råd til dem.
Wall Street visste at mange av dem var ræva,
og solgte dem til kunder, hvoretter de blusset opp.
Tvangssalg rundt om i landet har steget med svimlende 87%.
Eiendomsverdier over hele landet kan falle mer enn en halv billion dollar i år.
Det er ufattelig. Alle mister hjemmet sitt.
Aksjemarkedet krasjer.
Det blir verre for hver dag som går.
The Dow har nesten gått ned 450 poeng.
Vi traff nettopp 730.
Vi har aldri sett det før.
Handelsmenn i Tokyo er redde for å smittes av USAs nedgang.
Alle bankene falt sammen.
Lehman Brothers sier de er på konkursens rand.
Finanskrisen fortsetter å skape panikk.
Vi står ovenfor muligheten for en global kollaps.
Dette var en århundrets katastrofale hendelse
som forårsaket slakting av hele systemet.
Også hadde vi Bernie.
Nå over til det som virker å være Wall Streets største Ponzi-svindel.
Bivirkninger av anklager mot Bernie Madoff
etter investorer innser at så mye som 50 milliarder dollar de trodde de hadde
simpelthen er borte.
Hvordan føler du deg?
Bernie Madoff ble arrestert på torsdag, 11. desember, 2008.
Fredag morgen dukket FBI opp på Madoffs kontor
i det store Lipstick Building på østsiden av New York.
Vi gikk inn i lobbyen på Lipstick Building
og lignet scenen fra filmen Frankenstein
der de sure innbyggerne stod med høygafler og fakler,
og ville komme seg opp for å drepe monsteret.
Så det kom FBI-agenter med razziajakker på,
og jeg var førstemann gjennom døren.
Alle de ansatte ble samlet på 19. etasje.
Det var fullt kaos.
Det var ansatte som gråt og prøvde å skjønne hva som skjedde.
FBI var det ledende etterforskningsbyrået,
men vi hadde også IRS, Department of Labor, regnskapsførere,
byrået som overvåker meglerbransjen, SIPC.
De startet å fjerne folks tilgang.
Jeg ble litt overrasket, fordi det så ut som en legitim virksomhet.
Datamaskiner overalt, klokker som viste ulike tidssoner…
Det så ut som en legitim handelsvirksomhet.
Mens vi utfører granskingen
går jeg inn på Bernies kontor og begynner å skjønne ham,
hvem han er og hva han gjør.
Til venstre var det mange Lichtenstein-bilder med et okse-motiv.
Oksen betydde ikke bull market for meg.
Det var bullshit.
Rett bak pulten hans var det et veldig moderne kunstverk.
En gigantisk skrue.
Jeg tror skruen var et stort "screw you" til verden.
Kontoret var sikret, Bernie Madoff var i varetekt,
og vi vet det mangler mye penger.
Vårt største problem var at vi ikke visste hvordan det hendte
Du står med mange ansatte og vet ikke hvem som er skyldige eller uskyldige.
Vi vil vite hvor mange som ble utsatt.
Hvor mye penger som ble stjålet.
Hvor utbredt var det?
Og vi vil vite hvem andre som gjorde dette med ham.
Hvem er spillerne? Hva er alles rolle?
Hvor er pengene? Hvem tok nytte av denne forbrytelsen?
Aldri i livet at du kan drive en Ponzi-svindel på 50 milliarder dollar
uten at noen andre vet om det.
Det er vanskelig å se hvor sannheten endte og løgnene startet med Bernie Madoff.
Jeg er ikke stolt over det jeg gjorde.
Jeg brukte lang tid på å analysere hvorfor jeg gjorde det.
Ett problem var at jeg alltid ville glede alle sammen.
Folk viste mye tiltro da jeg startet å gjøre forretninger.
Jeg skaffet dem mye penger, og alle trodde jeg var en fantastisk suksesshistorie,
noe jeg var.
Mr. Madoff, er du enig i første setning på side syv?
At det er en nøyaktig refleksjon av virksomheten din?
"Da Madoff startet en detaljhandel i 1960…"
-Ja. -"…hadde han et dusin kunder,
hvorav alle var familie og venner"? Ja.
La oss gå tilbake til starten.
Bernie Madoff er sønnen til jødiske innvandrere.
Besteforeldrene hans kom fra Russland og Polen.
Han vokste opp i Laurelton, Queens, like utenfor New York.
Det er viktig å se på Madoffs barndom i riktig historisk kontekst.
USA, og mesteparten av verden, slet seg gjennom
de harde trettiåra,
og så krigen på 40-tallet.
Femten år med turbulens og traumer.
Da 50-tallet kom var det en lyst på stillhet, fred, normalitet,
og den lysten førte til en konformistisk kultur i USAs forsteder.
De fleste amerikanere er på vei inn i en pengesterk middelklasse.
De lover en nesten ubegrenset konsumeringskapasitet.
Det var dit Bernies far klarte å flytte familien,
til middelklassens urokkelige Queens.
Bernies foreldre het Ralph og Sylvia.
Moren hans var en husmor. Faren hans hadde ulike strøjobber.
Bernie er en vanlig unge som gikk på offentlig skole.
Han var en klein type. Jeg hørte spesielt én historie.
Det var en jente som ikke ville bli med å leke.
Så han tilbød henne 25 cent, og hun ble med ut og lekte med ham.
Bernie lærte hvordan man motiverer folk med penger i en veldig ung alder
Han var en livvakt på videregående.
Han ser ikke på seg selv kun som en som gjør godt, men en beskytter.
"Jeg er den rette karen."
Og han solgte hagespredere på siden. Han ville tjene penger.
Han var fast bestemt på å lykkes.
Bernie møtte kona hans, Ruth Alpern, på en kjellerfest hos en venn.
Dette var en tid med bobby socks og puddelskjørt.
Det var et videregående kjærestepar.
Ruth var veldig smart.
Hun begynte på college etter videregående, som var uvanlig for kvinner på den tiden.
Hun var vakker og elegant. Hun kom helt klart fra rikere kår.
Hennes far, Saul Alpern, drev et vellykket regnskapsbyrå i New York City,
så hun var en god fangst for ham.
Ruths far syntes ikke at Bernie var bra nok for henne,
at hun kunne fått bedre,
at den ungen aldri kom til å få til noe spesielt.
Bernies far ville at han skulle bli en advokat,
og Bernie var flink nok til å komme seg inn på jusstudiet.
Han gikk ett år der og orket ikke mer.
Bernie Madoff levde i fiaskoens skygge.
Bernies familie var oppslukt i fiasko.
Faren hans hadde flere forretninger. Alle mislyktes av en eller annen grunn.
Det ble satt pant på familiens hjem.
Og etter hvert måtte moren hans begynne å jobbe på en lokal blodbank
for å hjelpe familien økonomisk.
Det var ikke sånn vellykkede forstadsfamilier drev med,
og det fikk Madoff til å få
et absolutt krav om å lykkes,
og ikke være en fiasko som hans far.
Vi alle har en mulighet til å leve bedre enn vi gjør nå.
Han ville ha den raske, overdrevne suksessen på Wall Street.
Wall Street, nasjonens finansielle hjerte.
Nervesenteret for forretning og industri i USA:
Det var en tid der "rask" og "overdreven" var de viktige ordene på Wall Street.
Dette var 60-tallet, go-go-årene.
Høy risiko, høy avkastning.
Unge handelsmenn og pengeforvaltere flommet til et etterkrigsmarked.
Via investeringsnæringen
kan vi investere sparepengene våre, bringe liv til industrianlegg,
og fortsette å gi oss selv det stadig økende nivået
av varer og tjenester vi ønsker.
Vi sitter med privilegiet om å garantere USAs fremtid.
Et par uker etter at Bernie og Ruth giftet seg
bestemte han seg for å slå seg ned
ved en liten pult på regnskapsfirmaet til Ruths far.
Han starter med 5 000 dollar,
og han registrerte Bernard L. Madoff Investment Securites, BLMIS, i 1960.
Og Ruth hjalp til i virksomheten med administrativt arbeid og sjekkheftet.
Helt fra starten av så Bernie på seg selv som en god kar
som skulle gå mot systemet og slå dem i sitt eget spill.
Bernie begynte med aksjehandel utenfor børsen.
På den tiden var New York Børs den eneste med betydning for velstående amerikanere.
Men det var et stort marked, usett av investorer flest, uten en bygning
som kalles over disken-markedet.
Den bestod av en haug med forhandlere og handelsmenn med en telefon.
Markedet bestod av en slags søppeldunk av firmaer som ikke var anerkjente nok,
eller for små, eller rett og slett uanstendige,
som handlet i noe som kalles pink sheets, utenfor New York Børs.
Og Bernie stod klar for å kjøpe og selge
en stadig større liste av over disken-aksjer.
Og ingen visste helt hva prisen var på de aksjene.
På den tiden fantes det ikke datamaskiner eller internett.
Heller ingen app.
Der måtte du ta opp telefonen, ringe Bobby i Boston,
si: "Jeg har 100 aksjer." Han sier han vil kjøpe 100 aksjer.
Dere blir enige om prisen over telefonen, så sender du dem sertifikatene i posten.
Dette var Den ville vesten på Wall Street.
Det var store risikoer. Store potensielle fortjenester.
Du måtte ha nerver av stål, og holde hodet iskaldt
for å lose seg i dette markedet hver bidige dag.
Bernie hadde det.
Det var en vellykket virksomhet, og den vokste fort.
Men på siden drev han en liten virksomhet for investeringrådgivning.
Bernie tenkte: "I tillegg til over disken-virksomheten,
kan jeg håndtere pengene til folk som en oppriktig investeringsrådgiver.
Og her håndterer du pengene til folk.
Du investerer for dem og prøver å tjene avkastninger for dem,
men du tjener gebyrer i stedet for provisjoner.
Det er mye mer lønnsomt enn å drive provisjonbasert forretning.
Det viser seg at svigerfaren hans, Saul Alpern,
hadde mange regnskapskunder, så han henviste dem til sin svigersønn.
Så Bernie satt med opp mot 24 stykk som ønsket å gjøre investeringer med ham.
Måten Madoffs virksomhet gjorde investeringer i starten
var litt uvanlig, og etter min mening, litt ukonvensjonell.
Istedenfor å få Bernie til å sette opp individuelle kontoer for disse kundene,
bestemte Saul Alpern seg for å gjøre det lett for ham.
Han samlet alle pengene deres og ga det til Bernie for å investere.
Så, når Bernie rapporterte fortjenestene,
tildelte Saul det mellom investorene.
En varsom advokat ville sagt: "Du kan ikke gjøre dette."
Det var i bunn og grunn et uregulert aksjefond.
Når det overskrider 20 kontoer så må du registrere det hos SEC.
Men Bernie Madoff gjør ikke det.
Så helt fra starten av kan du se celledelingen
som formet resten av Bernies karriere.
Han drev en lovlig handelsvirksomhet i over disken-markedet.
Og på siden drev han en privat virksomhet for investeringsrådvigning
som få kjente til,
og han fulgte ikke akkurat alle reglene i boka.
Han drives helt av å lykkes på Wall Street etter å ha kommet fra ingenting,
unngå fiaskoen som rammet faren han, og stige til toppen.
I hans uoffisielle virksomhet
investerte Bernie kundenes sparepenger på spekulative aksjer.
Han tjente penger, og han tok veldig store risikoer.
Og så kom mai 1962.
Det lages store overskrifter etter et massesalg
som har kjørt aksjeprisene ned,
og over 20 milliarder dollar i privataksjer er tapt.
Det største fallet siden 1929.
Plutselig falt markedet sammen,
og de første verdipapirene som gikk opp i røyk
er de spekulative aksjene som Bernie kjøpte for de private kundene.
De utryddes nesten momentant.
Kundene har, teoretisk sett, tapt pengene sine.
Den totale investeringen de hadde var 30 000 dollar.
Jeg følte meg skyldig på grunn av
at de kjøpte aksjen fordi jeg ba dem kjøpe den.
Men istedenfor å innrømme at han hadde absurde risikoer og tapte alt sammen,
så valgte han å dekke det.
Han lånte 30 000 dollar av svigerfaren sin, Saul Alpern,
og betalte dem tilbake.
Han brukte de 30 000 dollar til å kontoene deres hele,
også lyver han til dem om det han gjorde.
Resultatet av løgnene hans fikk ham til å se ut som et geni.
Han så utrolig vellykket ut.
En strålende strateg som lose seg gjennom
aksjemarkedets verste uke siden 1929, uten å tape et øre.
I det veikrysset måtte han velge å være en løgner eller en fiasko.
Og til syvende og sist
var det lettere for ham å leve som en løgner
enn å leve som en fiasko.
Hele verden følger med!
Og 1970-tallet.
Angrepene slo ned mot Nord-Vietnam med fornyet sinne.
Folk må få vite om presidenten deres er en kjeltring.
Resesjonen er over oss.
Det var gassledninger på 10 og 12 blokker overalt.
Den nåværende økonomien kunne bli verre.
Arbeidsledighet øker, gassprisene stiger til værs.
Inflasjonen begynte å presse på, noe som plutselig førte til en resesjon.
Wall Street gjennomgikk noen av de mest drastiske endringene i sin historie.
Aksjemarkedet kræsjet i sakte film.
På vei inn i 1970-tallet flyttet Bernie til et kontorbygg på 110 Wall Street,
og hans lovlige handelsvirksomhet ble mer og mer konservativ.
Bernie Madoff ble noe som kalles en markedspleier.
Når du kjøper en aksje så er det ikke bare å kjøpe 100 aksjer
fra en som selger 100 aksjer.
Det som skjer er at det er en mellommann som allerede har kjøpt de 100 aksjene.
Det du gjør er å kjøpe fra mellommannen,
og det er det Bernie Madoff var, en grossist.
Han holdt aksjer i et lager,
og solgte dem når noen ville kjøpe dem,
og han tjente provisjoner, et par cent for hvert salg.
Det er det en markedspleier gjør.
De har en forpliktelse til å selge samme hvor bra markedet er.
Bernies markedspleier-virksomhet vokste så fort at han hyret broren sin Peter.
De var visjonærer, banebrytende for databasert handel.
Da datamaskinen kom endret det måten Wall Street funket på en drastisk måte.
Det er begynnelsen på en ny alder, startet av kraften til en revolusjon.
Datamaskiner er så viktige at det endret sivilisasjonens vei.
De største spillerne som kom inn i Wall Street ville ikke selge 200 aksjer.
De ville selge 20 000 aksjer på en rimelig dag.
Det var 70-tallet. Det tok lang tid å kjøpe og selge aksjer.
Det tok vanligvis et par uker.
Wall Street trenger folk som kan utføre handelen fort.
Det krever databehandling, og det er midt i blinken for Bernie.
Ved bruk av datastyrt handel kunne han gjøre det på tre dager.
Det var uhørt.
Ved å kunne fremskynde prosessen, var han i stand til
å konkurrere om store lovlige institusjonelle virksomheter,
som ga ham et stort forsprang.
Bernies genialitet var at han konsoliderte
alle markedene utenfor børsen, pink sheets, alle slags små firmaer,
ikke-anerkjente firmaer,
til det du kan kalle én dataskjerm,
som i dag heter NASDAQ og NASD.
Han legitimerte den virksomheten.
I dag er Apple, Google, og Microsoft NASDAQ-selskaper.
Hans lovlige meglerfirma gikk storartet, noe som gjorde det enda mer bisart
at han drev denne veldig mystiske virksomheten for investeringrådgivning
som ingen visste om, og som også vokste.
Folk hørte om hvor flott Bernie var.
Han dro til Catskills om sommeren,
samlet inn penger fra venner og familiemedlemmer.
De trodde han skulle bli en stjerne.
Han fikk ennå henvisninger fra svigerfaren sin, Saul Alpern,
og gjennom årene hyret Saul to regnskapsførere,
Frank Avellino og Michael Bienes.
Da Saul Alpern pensjonerte seg, endret de firmanavnet til Avellino og Bienes,
eller A og B.
Michael Bienes og Frank Avellino var en match uten like.
Avellino og Bienes visste
at Bernie Madoff håndterte penger for Sauls familie og venner.
Men det var da Saul pensjonerte seg at Avellino og Bienes så dollartegn i øynene.
De var som barn på en godteributikk.
De begynte å konstruere ett av Bernies første feeder-fond,
som samlet penger fra alle typer investorer,
selskaper, familiekontorer, og trustavdelinger, individer,
samlet inn pengene deres til et fond
og sendte pengene til Bernies uoffisielle virksomhet for investeringrådgivning.
De deler det med kunder,
kundenes venner, kundenes slektninger.
I bytte mot å tjene de pengene så tar de avgift,
og de kommer med en flod av penger som Bernie Madoff tar seg hånd av.
Avellino og Bienes var ikke et hedgefond eller et Wall Street-fond.
De var ikke pengeforvaltere. De var regnskapsførere.
Og de registrerer ikke investeringsvirksomheten, som er ulovlig.
De tok penger fra kunden,
og de ga det til en hemmelig forvalter som de ikke kunne navngi,
uten å si til kunden hva som skjedde med pengene deres,
og den forvalteren var Bernie Madoff.
På slutten av 70-tallet begynte Bernie å oppleve den amerikanske drømmen.
Bernie og Ruth har to sønner, Andrew og Mark.
Han var en familiemann som elsket sin familie,
og han kunne flytte familien sin til en nydelig forstad,
Roslyn, Long Island, ett av de mer velstående borettslagene langs kysten.
Han pøste ut så mye penger at han pendlet til Manhatten på et sjøfly
istedenfor tog eller Long Island-trafikken som alle andre.
80-TALLET
En myndighet som har høy skatt, overflødig utgifter, og overregulering
ødela vårt frie marked.
Økonomiprogrammet vårt de neste fire årene
var å slippe løs aksjemarkedet.
Mens 80-tallet gikk sin gang
ble bull markedet som startet i USA et globalt fenomen.
Det var begynnelsen på globalisering. Alle ville være med på aksjemarkedet,
og Bernies lovlige handelsvirksomhet startet å tjene fete summer.
Wall Street på 80-tallet var sinnsykt.
Det var stor begeistring, og folk tjente penger.
Jeg hørte at det var mye kokain, mye drikking,
og mange gode middager.
Alle firmaer hyret.
Jeg begynte å jobbe for Bernie Madoff i juli 1985.
Bernie hadde en utrolig mystikk rundt seg.
Han var hyllet på Wall Street,
og var på styret til NASDAQ.
Han fløy alltid til møter i London.
Bernie gikk inn i handelsrom og kjøpte ting, så gikk markedet opp.
Han solgte ting, så gikk markedet ned, og han fikk et rykte om å være allvitende.
Bernies lovlige firma drev en spektakulær virksomhet.
Han og Ruth flyttet til en nydelig toppleilighet i Manhattan.
Han kjøpte et sommerhus i Montauk. Han ble med i en golfklubb.
Han kjøpte en båt.
Nå kunne Bernie se sin svigerfar i øynene og si: "Jeg sa jeg skulle lykkes."
Jeg startet med 500 dollar.
Jeg kom fra ingenting.
Jeg var en liten unge fra Queens.
Gikk ikke på Harvard.
Plutselig var jeg veldig vellykket innen 1987.
Jeg var en rik kar.
Vi tjente mye penger.
Vi vokste, vi hyret flere handelsmenn.
Bernie ville ha flere prestisjebetonte bygninger,
så om sommeren i 1987 flyttet vi til 885 3rd Avenue,
til Lipstick Building.
Det var et uvanlig bygg.
Det så litt ut som en leppestiftbeholder.
Bernie flytting til denne ikoniske skyskraperen
imponerte investorer og ansatte. Det imponerte til og med regulatorer.
Dette var en del av Bernies nye, stilige image som han bygget for seg selv.
Kontorene var fantastiske da vi flyttet inn.
Sofistikert, og så høyteknologisk ut.
Det var vinduer og sterke lyst overalt.
Da jeg startet å jobbe for Bernie Madoff i 1987
var det absolutt en familieatmosfære,
fordi vi var veldig familieorienterte folk.
Det var en fin og komfortabel atmosfære.
Det var veldig trygt.
Så og si alle som jobbet der var i slekt, eller venner av slektninger.
Bernies barn, Mark og Andy, jobbet der.
Mark og Andy var fullt ut amerikanere.
Hvem som helst ville vært stolte av dem.
Jeg likte broren hans, Peter. Han var samtykkelederen.
Ruth hadde et kontor der.
Hun var en kjær person.
Hun var en veldig flott mor.
Jeg så at Bernie og Ruth elsket barna sine.
Hun beundret Bernie, og jeg tror hun var personen som han holdt seg til.
Bernie sa til meg en gang: "Ruth er en flott partner."
Og Bernie var veldig generøs.
Han ga mye penger til veldedighet.
Han betalte flybilletten for bryllupsreisen
til alle de ansatte da de giftet seg.
Han var på styret til Yeshiva. Han jobbet sammen med Special Olympics.
Han betalte en gang for en kvinnes hjertekirurgi.
Madoffene tok med alle til Montauk på en helgetur om sommeren
med alle familiene deres og stelte i stand hotell.
Vi spilte volleyball på stranden. Vi hadde en stor fest med mye drikking.
Vi danset og det var gøy.
Men det var en annen side ved Bernie.
Han var nøye med utseendet sitt, omgivelsene.
Alt måtte være perfekt.
Hvis han så ned mot handelspultene
og så en monitor som stod litt skjevt så måtte han fikse det.
Selv om du satt ved pulten og brukte den så fikset han den på vei forbi.
Du kunne ikke ha bilderammer av sølv eller noe som ikke var svart eller grått.
Du kunne ikke ha planter ved pulten din. Alt måtte være helt likt.
Ettersom tiden gikk
ble han mer intens.
Det var helt klart tider der du kunne føle spenningen,
og ville holde deg unna ham.
Du visste aldri om han kom til å skrike til deg.
Kan du holde kjeft!
Jeg husker en gang da Bernie bare skrek til broren sin, Peter.
Kom deg ut av kontoret mitt!
Jeg har vondt i magen.
Jeg reiste meg og sa: "Vennligst stopp."
Peter gikk bort fordi Bernie var en bølle. Det var en annen side ved ham.
Jeg tror Peter var litt redd for Bernie,
sånn som alle var redd for Bernie.
Han ville ha kontroll over deg,
og det er på grunn av at han mislikte deg
at han kunne kontrollere deg.
Bernie kunne flippe på sekundet.
Det var tider han kunne være så snill og omsorgsfull,
og tider han kunne være så brutal.
-Hva søren driver du med? -Jeg bare stoppet deg ut av det blå.
Jeg tror det var mange folk i Bernie.
Han var mange ting.
Jeg skjønte at han var under mye press.
I morges har vært i et fritt fall.
Det var panikk i handelsrommene på Wall Street.
Salgsordre kom inn fra store institusjonelle investorer,
fra private investorer, aksjefond,
og de var bekymret om inflasjon, stigende renter,
en svakere dollar, og store budsjett- og handelsunderskudd.
Mandag, 19. oktober 1987, var en av de skumleste dagene i mitt liv.
Helt fra jeg kom på jobb, og markedet åpnet 09:30,
til det stengte, var det kaos.
Innen to timer etter åpningsklokken
har Dow Jones Industrial Average stupt 200 poeng.
Det er en utrolig aktivitet.
Det er vanvidd, samt litt frykt og panikk som skjer.
Under kræsjet prøvde alle firmaer på Wall Street å dumpe aksjer.
Det var så mange telefoner som ringte at vi var oversvømt med ordre.
Folk skrek, vi skrev lapper.
Det føltes ut som en krigssone.
Jeg husker at onkelen min ringte meg og sa:
"Tre karer går på en bar…"
Jeg sa: "Jeg kan ikke snakke nå, ha det," og la på.
Vi måtte opprettholde et ryddig marked.
En markedspleier er en som var villig til å være kjøperen og selgeren i siste liten.
Så vi var de eneste som kjøpte.
Det var mange firmaer som ikke svarte,
og jeg husker at Bernie skrek:
"Svar. Vi skal ikke være det selskapet som ikke svarer."
Så vi svarer og kjøper mye aksjer.
Og alt jeg gjør er å trykke på datamaskinen
og tok ned markedet mitt.
Det virker som at det aldri gikk mot bunnen.
Kaos regjerte på New York Børsen som hektiske handelsmenn
behandlet over en halv milliard salgsordre fra Wall Street.
Ingen har en spesiell grunn.
Det var en mørk mentalitet på gang.
Helt klart panikksalg.
Full panikk. Alle går fra vettet.
For meglere og handelsmenn var det en absolutt katastrofe.
Blodbad.
Det plutselige kollapsen minnet meg om den skjebnesvangre oktoberdager 58 år siden,
kræsjet i 1929 som kunngjorde starten på De harde trettiåra.
Det var skummelt og overveldende.
Det var ruinerende.
Men Bernie virket ikke stresset.
Han var faktisk veldig rolig.
Det var en av de tingene som hjalp oss å ære ham,
for det var hans penger.
Det er hans navn på døren, Bernard L. Madoff Investment Securities,
og vi var ett av de få firmaene som hedret forpliktelsene våre.
Vi holdt oss åpne.
Bernie Madoff fortsatte å kjøpe,
selv mens alle de andre markedspleierne på Wall Street,
som var forpliktet til å kjøpe aksjene,
selv om de mislykkes og tapte penger,
så er det en markedspleiers forpliktelse. De svarte ikke på anropene.
Du fikk ikke tak i dem, eller utføre transaksjonen.
Men med Bernie Madoff kunne du.
Stemningen på Wall Street var sjokkert og vantro.
I fem år virket det store Bull Market ustoppelig.
Selvtilliten var så høy.
Og så kom oktober, og Black Monday.
Det er ikke fastslått hvor mye penger Bernies lovlige virksomhet tapte i 1987,
men det at Bernie var i forkant
av både kommunikasjonsteknologi og handelsteknologi lot ham
holde firmaet åpent, og han kunne betjene kunder.
Dette ga ham anerkjennelse hos SEC, fra New York Børsen.
Han vitnet i Kongressens, han hjalp til med å omskrive regelboken
for å holde markedet fungerende gjennom en krise som Black Monday.
Folk begynte å snakke om Bernie Madoff
som en troverdig, og lojal kar, og det krystalliserte ryktet hans.
Han ble medlem av industristyrer.
Han ble invitert til reguleringskonferanser
og ble valgt som formann i tre år på styret hos NASDAQ.
På starten av 90-tallet var han en respektabel Wall Street-statsmann.
Bernie levde på å være "den karen".
Han likte pidestallen folk ga ham,
og jeg tror etter han fikk mer av det så ble han mer forelsket i den ærefrykten.
Les leppene mine, ingen nye skatter.
Booster, tenning og liftoff.
Folk jobber hardere enn før,
tilbringer mindre tid mer barna sine og jobber om netter og helger.
En titt på forretningsnyheter.
En oppgang i teknologiaksjer
bidro til å presse de blå brikkene dypere inn i rekordterritorium.
Jeg begynte å jobbe for Bernie Madoff i 1991, mener jeg.
Bernie Madoff var beryktet.
"Bernie var en flott kar. Han er veldig involvert i samfunnet."
"Han er generøs." "Du ville gjort det bra under ham."
Det var en god tid for markedet.
Dette var da teknologialderen tok fart.
Internettet ble oppfunnet. Mange ble involvert i aksjemarkedet.
Dow Jones har en nettside.
Tall i sanntid, slik folk på Wall Street ser dem.
Vi fikk en større kundeflyt.
Det var en flott tid å drive med aksjer
fordi de ble mye mer effektive gjennom teknologi,
og fortjenesten økte.
Madoff var ansvarlig for rundt 7% totalen på New York Børsen,
som er stort for et relativt lite selskap.
Jeg ser ikke for meg at det endrer seg med mindre markedet roer seg.
Bernie vokser en legitim markedspleier-virksomhet
og samtidig har han veldig stille
vokst sin hemmelige virksomhet for investeringsrådgivning,
som han holder skjult og separat fra markedspleier-virksomheten.
Investorer tjente opprinnelig 11%, men han ga så mye som 15 til 19%.
Han er bestandig lønnsom.
Det som startet på midten av 60-tallet som en liten
virksomhet for investeringsrådgivning bare vokste og vokste.
Og Avellino og Bienes fortsatte å samle inn kjempemye penger
til Bernie Madoff hender.
Avellino og Bienes driver sitt feeder-fond veldig stille under radaren,
og skriver aldri noe ned helt til en av underkontrahentene deres
som satte opp samlede investeringer og tiltrakk venner og familie,
bryter det første budet til Avellino og Bienes og skriver ned noe.
I 1992 ble Securites and Exchange Commission
gjort oppmerksomme på en brosjyre.
SEC er et reguleringsbyrå som har i hovedoppgave å beskytte investorer.
Og på brosjyren stod det:
"Vi tilbyr 100% trygge investeringer."
"Vi har ikke hatt en tapende transaksjon på over 20 år,
og det er så og si risikofri handel."
SEC ser på brosjyren og innser med en gang at det er mange røde flagg.
Du kan ikke ha 100% trygg handelsinvestering.
Det finnes ikke risikofri handel.
Og etterforskningen deres førte dem til to stykk,
Frank Avellino og Michael Bienes.
Så Avellino og Bienes kom frivillig til SEC med advokatene sine.
De ønsket å ta vitnesbyrdet til Avellino og Bienes sammen.
Jeg sitter i midten,
og jeg tenkte at Bienes var til venstre og Avellino var til høyre.
Så kommer de til punktet der de spør:
"Hvor mye har dere samlet inn til investering?"
Jeg tror SEC forventet noe rundt fem til ti millioner,
og de ser på hverandre,
og en av dem sier: "Jeg tror det er rundt
444 millioner dollar."
Jeg trodde SEC-personalet skulle falle ut av stolene sine.
444 millioner dollar er ganske mye penger fra små investorer.
Dette var tidlig 90-tallet. Det var mye penger.
De avsluttet vitnesbyrden.
De løp opp for å snakke med SEC-sjefen,
for New York, og…
"Hva er det som skjer her?"
De var rasende.
Jeg trodde sjefen skulle få et hjerteinfarkt.
SEC mistenkte at det ble begått bedrageri,
men de forventet at Avellino og Bienes var de som utførte ordningen.
Så forklarte Frank Avellino og Michael Bienes at
alle handelsbeslutningene ble gjort av Bernie Madoff.
De sa så og si: "Ikke se på oss, se på Bernie Madoff."
Så ser SEC på dokumenter fra Bernie Madoff.
SEC kommer for å etterforske,
og Madoff bli redd fordi
alt var svindel.
Madoff gjorde aldri noe investering for virksomheten for investeringsrådgining.
Det var bare å ta pengene til folk
og si at han investerte det, noe han aldri gjorde.
Det var fiktive handler.
Det var en Ponzi.
STEMME: TOM HALE
Ponzi beviste at han kan tjene 50% på investeringer på 90 dager,
og vise menn følger ham.
Da myndighetene beviser at Ponzi er en svindler…
En klassisk definisjon på en Ponzi er å ta penger fra Peter og gi det til Paul.
Det sier til Peter:
"Jeg tar pengene dine, investerer dem, også gir jeg deg en avkastning,"
men jeg bare tar pengene dine og gir dem til Paul.
Og denne prosessen fortsetter og fortsetter,
fordi jeg trenger stadig nye investorer for å betale tilbake gamle investorer,
og det er ingen investering eller forretning.
Så da SEC kom inn i 1992 for å etterforske Avellino og Bienes
måtte Madoff bevise til dem at handlene var ekte.
Så gikk han til Frank Dipascali for å lage falske handelsdokumenter
ved bruk av historisk informasjon for å gi til SEC.
Frank Dipascali var Madoffs høyrehånd.
Han har vært hos ham i mange år.
Han tok seg av feeder-fondene, og mye av pengene.
Frank var en skikkelig mannemann, og han var utrolig smart.
Du kunne lett satt Frank Dipascali i en mafiafilm.
Han var en arbeidsklasse-kar,
og var utrolig lojal.
Dipascali behersker situasjonen på en spektakulær måte.
Han begynner å lage de falske sporene.
Dette må se ut som lovlige dokumenter, handelslogger, kontoutskrifter,
og dette kan ikke kun lure tante Marit.
Dette må lure SEC.
Da SEC kom på besøk viste Bernie Madoff de falske dokumentene.
De trodde at de var ekte.
Jeg vet ikke hvor nøye de sjekket dokumentene.
Mye av det er nok mentalt.
Hva er sjansen for at Bernie Madoff,
eller noen av de andre forfalsker alt sammen til den grad?
Og i 1992 avsluttet SEC saken uten videre handlinger,
eller skikkelig etterforskning av Bernie Madoff.
Men det de gjorde var å tvinge Avellino og Bienes til å gi opp virksomheten sin,
fordi de drev et uregistrert investeringsfirma
SEC bestemte at: "Dette er strukturert ulovlig."
"Dere må ta alle pengene fra Bernie og returnere det til de individene."
Det er 440 millioner dollar,
og Bernie har ikke det siden det er en svindel.
Så han snur seg til tre av de største, og lengstvarende investorene sine.
Jeffry Picower, Carl Shapiro, og Norman Levy
var grunnleggende individuelle investorer
i Bernies virksomhet for investeringsrådgivning.
Han gjorde dem svært fornøyde over årene.
Så nå overtaler Bernie dem til å hjelpe ham.
Om de visste hva han gjorde eller om de var uskyldige,
så kom de med pengene,
og Bernie klarte å skrive sjekker
for alle Avellino og Bienes-kundene.
Og gjett hva som skjedde?
Ingen av kundene ville ha pengene tilbake. De elsket det Bernie gjorde.
Da SEC avsluttet Avellino og Bienes
gikk mange av kundene deres rett til Madoff for investering.
Og så sa Bernie til meg: "Vi kommer til å være opptatte."
Han sa: "Noe har skjedd, vi kommer til å bli ringt mye, og folk vil investere."
Mange av dem var pensjonister,
og mange av dem fra Florida.
Disse enkene sa:
"Jeg ble bedt om å ringe. Jeg har 15 000 dollar å investere."
Dette fortsatte i mange dager.
Da vi stengte Avellino og Bienes-kontoene
begynte jeg å få mye press fra disse folkene
som var avhengige av de pengene for å kunne leve videre.
SEC sa til meg en gang:
"Hvis du ennå vil gjøre forretninger med de folka så går det fint."
Bernie Madoff registrerte seg ennå ikke som en investeringsrådgiver.
SEC merket det ikke og merket dessverre ikke tidenes største svindel.
Jeg jobbet hardt med å drive en matforretning.
Jeg valgte å selge det og pensjonere meg etter 20 år.
Jeg solgte det for en million dollar og investerte 100 000 dollar hos A&B,
og først da SEC fakket dem
lærte jeg at Avellino og Bienes investerte i Madoff.
Og da SEC etterforsket Madoff og fant ingen tegn på svindel
tenkte jeg det var en mulighet for å investere i Madoff.
Han lovet stabil avkastning, med 9% i gjennomsnitt per år.
Det var så attraktivt.
Det var ikke gull og grønne skoger, det var stabilt.
Jeg var aktsom.
Jeg leste historier om at han ledet alle inn i elektronisk handel.
Han var en rystet lekeplassen.
Det at SEC ikke fant noe bevis på misgjerning var
et godkjenningsstempel av Madoff for meg,
så jeg sendte ham 900 000 dollar.
Plutselig er det ikke Avellino og Bienes som samler pengene og gir det til Bernie.
Det er tusener av folk som gir penger
til Bernies uregistrerte virksomhet for investeringsrådgivning.
Navnet hans gikk rundt fra munn til munn.
Du blir introdusert på en golfklubb,
og så som et styresmedlem for filantropi.
Han blir mer kjent blant verdens største pengeforvaltere.
Og de alle sier det samme.
"Sett pengene dine på Bernie."
"Vi vet ikke hva han gjør, men det er magi."
Madoffs uregistrerte investeringsvirksomhet
tiltrekker seg legater fra svært kjente jødiske universiteter,
og filantroper som Elie Wiesel, en Holocaust-overlevende,
og så klart, noen rike familier,
blant annet Katz-familien og Wilpon-familien,
som er eierne av New York Mets.
Og det er her hele Ponzi-svindelen må endres.
Det er en helt annen situasjon.
Han klarte å lure SEC.
Han overlevde nettopp en etterforskning uten en skramme,
så han følte seg modig og urørlig.
Det finnes ingen grenser.
Den lovlige handelsvirksomheten gir Madoff troverdigheten til å være vellykket,
og han har nå rundt 5 000 kunder i virksomheten for investeringsrådgivning.
Så han må forstørre Ponzi-svindelen.
Han trenger mer plass
for å holde Ponzien skilt fra den lovlige delen.
Så han fremleier litt rom…
på 17. etasje på Lipstick Building.
Et lite kontorfelt der Frank Dipascali er konge.
Rotete, og langt fra de staselige kontorene oppe.
Det er her Ponzi-svindelen vil vokse eksponentielt i årene fremover
til en svindel på steroider.
Tekst: Håkon Jordheim