Monet ovat sanoneet, että Madoffiin sijoittaneet olivat vain ahneita.
Että odotimme ylisuurta tuottoa.
Mutta jos katsoo numeroita, niin ei tosiasiassa ole.
Se vaikutti vakaalta sijoitukselta. Ei mitään erikoista.
VELOITUKSET – HYVITYKSET
Olin puurtanut rahojen eteen.
Siksi tutkin taustat huolellisesti ennen sijoituspäätöstäni.
Pyysin sijoitusyhtiötä tutkimaan Madoffia.
Heillä oli sellainen palvelu sijoituspäällikköä tutkiville.
Madoff sai puhtaat paperit.
Mutta sen jälkeenkin seurasin jokaista artikkelia Madoffista.
WALL STREETIN MYSTEERI
Hän oli salaperäinen tyyppi.
Törmäsin artikkeleihin, jotka periaatteessa ylistivät Madoffia.
Ne olivat Forbes Magazinessa, The Economistissa ja muissa.
MAAILMAN MADOFFEJA EI PIDÄ SIVUUTTAA.
Hän oli iso tekijä.
Kaiken tämän perusteella päättelin, että hän oli hyvä.
Mutta eihän SEC:kään saanut häntä kiinni.
Vaikka useita tilaisuuksia oli.
Haaveet eläkepäivistä ja tulevaisuudesta katosivat sen siliän tien.
Uskon, että kärsimme osaltamme siksi,
ettei hallituksemme, SEC, tehnyt työtään.
Se oli äärimmäinen petos.
WALL STREETIN HIRVIÖ
MARRASKUU 1999
Liityin Rampartin sijoitusyhtiöön Bostonissa.
He tarvitsivat sisäisen myyntitykin.
Hoidossamme oli 9 miljardia asiakkaiden rahoja.
ENT. JOHTAJA
Se oli huomattava summa.
Minut palkattiin hankkimaan lisää asiakkaita -
sekä keksimään yhtiölle uusia tuotteita.
Jonkun pitää myydä. Ja se olin minä.
Etsin seuraavaa isoa aaltoa.
Hyppäsin koneeseen kohti New Yorkia.
Tapasin Thierry Magon de la Villehuchetin.
Hän oli varakas sijoittaja -
sekä sijoitusvälittäjä Euroopan rikkaimmille.
Hän kertoi olevansa Bretagnen aristokraatti.
Hänellä oli sadan huoneen sukulinna.
Hän kävi teerimetsällä Euroopan prinssien kanssa.
Ja minä mietin,
että jos saan Villehuchetin viemään minut Euroopan varainhoitopankkeihin,
minulle avautuvat aivan uudet markkinat.
Ongelma on tässä.
Villehuchet antoi minulle kopioita, joita tulee postissa päivittäin.
Vahvistuksia kaupoista.
Hän oli sutannut firman nimen yläkulmasta -
isolla mustalla tussilla.
Villehuchet kertoi salaisesta hedgerahastonhoitajastaan.
"En voi kertoa, kuka hän on.
Jos kaveri kuulee, että paljastin hänen nimensä,
saan potkut asiakkaana.
Mutta kyllä, palkkasin miehen,
ja hän tuottaa prosentin kuukaudessa kuin rasvattu."
Tiesin, että se on mahdotonta rahoitusmaailmassa.
Hän alkoi selittää, mitä kaveri tekee.
Siihen liittyi optiotyötä, jota tein yksittäisille osakkeille.
Mutta tämä tyyppi ei kuulemma tee ikinä tappiota.
Mietin mielessäni, että se oli hullua. Mahdotonta.
Kysyin Thierryltä,
paljonko hänellä oli rahaa salaisen sijoituspäällikön hallussa.
Hän vastasi 320 miljoonaa dollaria. Hänen ja asiakkaidensa rahoja Euroopassa.
Oletin automaattisesti, että sijoituspäällikkö pyörittää -
kymmenkertaisia summia.
Päättelin salaisen sijoituspäällikön arvoksi yli kolme miljardia.
Maailman suurin hedgerahastonhoitaja, josta kukaan ei tiedä.
Jos voisin tuottaa prosentin kuussa säännöllisesti,
pärstäni komeilisi jokaisella mainostaululla Bostonista New York Cityyn.
Miksi hän on salaisuus?
Tietysti janosin tietää, kuka salainen sijoituspäällikkö on.
Thierry kääntyi puhumaan jollekulle,
ja tein vähän vilunkia.
Pyöräytin vahvistusta pöydällä nähdäkseni nimen yläosasta.
"Bernard Madoff Securities."
Miksi Wall Streetin iso koira hoitaisi Thierryn rahoja salassa?
Ja Thierry kertoi, ettei häneltä edes veloitettu palkkiota.
Siinä ei ollut mitään järkeä.
Mietin mielessäni, että hevonpaskaa.
Tavattuani Villehuchetin ensi kertaa -
palasin Bostoniin ja tapasin Rampartin isokenkäiset.
Pomot ymmärsivät heti,
että jos voisin käyttää Thierryä välikätenä ja asiakkaana -
päästäkseni kiinni Euroopan äveriäimpiin,
voisimme tienata miljarditolkulla.
Mutta joudun kilpailemaan salaisen managerin kanssa,
eikä hänen väitetyssä strategiassaan ole mitään järkeä.
Pomot päättelivät, että puretaan kaverin toiminta osiin.
Näytetään sitä salkunhoitaja Harry Markopolosille.
"Matikkanerona hän tajuaa heti."
Minä hoidin johdannaisia, mikä on hyvin matemaattista.
On hallittava laskenta ja statistiikka.
ENT. SALKUNHOITAJA
Ja laskelmat ovat monimutkaisia.
Frank toi yhden irrotettavan sivun -
Madoffin syöttörahastosta upeine voittoineen.
Mutta Frank on markkinointimiehiä.
Hän haluaa tietää, että jokin toimii ja voidaan myydä.
Harrya ärsytti, että kutsuin hänet luokseni toimistostaan.
Olinhan myyjä.
Hän katsoi tuottoa hetken ja sanoi:
"Frank, olet optioasiantuntija. Tiedät, että tämä on hevonpaskaa."
"Niinpä. Hän ei käytä optioita", vastasin. "Miten hän onnistuu?"
KUUKAUSITUOTTO
Kyseessä oli yksi sivu, uskomattomat tulokset, hyvin vähän tappioita.
Vilkaisin salkun ominaisuuksia ja sanoin:
"Katso, tuotot menevät 45 asteen kulmassa. Suora linja."
Hän tiesi kuulemma heti, että kyseessä on petos.
Mahdollisesti Ponzi-huijaus.
Keskustelu kesti kaikkiaan neljä minuuttia.
Toppuuttelin Harrya -
käyttämästä sanaa "Ponzi".
"Et voi sanoa häntä huijariksi, saati Ponziksi."
Sanoin, että Madoff Securities -
pyörittää 7–10 % USA:n pörssin kokonaisvolyymistä.
"Ei mene läpi."
Vaikka sanoinkin, etteivät tuotot ole mahdollisia,
pomoni käskivät kehittämään samantyylisen tuotteen.
"Selvitä Madoffin tapa, niin saamme markkinaosuuden."
Niinpä käytin muutaman tunnin jäljitellen voittoja.
Parin tunnin päästä oli selvää,
ettei se mukaillut mitään Wall Streetillä tai USA:n pörssissä.
Itse asiassa se näytti pörssiltä vain 6 % ajasta.
Sitten ynnätään kuukaudet,
ja 96,4 % niistä oli positiivisia.
SHARPEN LUKU
Ei niin käy rahoituksessa.
Luvut olivat kirjaimellisesti liian hyvät.
Ihmiset ryntäsivät Madoffille,
koska tuotot olivat houkuttelevan tasaiset.
Jouduin kilpailemaan häntä vastaan, muttei huijaria vastaan voi pärjätä.
Halusin likaisen pelaajan pois kentältä.
HEVONPASKAA!!
Tämä on ensimmäinen raporttini SEC:lle 1. maaliskuuta 2000.
"Alle 25 minuutissa -
todistan yhden kolmesta skenaariosta Madoffin hedgetoiminnassa.
Yksi: He ovat nerokkaita tai onnekkaita. Ja olen idiootti, koska tuhlaan aikaanne.
Kaksi: Tuotot ovat tosia,
mutta tulevat aivan muuta kautta kuin mainostetaan.
Näin ollen tutkinta on paikallaan.
Kolme:
Koko rahasto on pelkkä Ponzi-huijaus."
Yli sadan kuukauden tuotot, 7 hiljaista kuukautta, suurin kuukausitappio…
Harry Markopolos yritti vakuuttaa SEC:n.
KIRJAILIJA
Hän kertoi, että giganttinen, historiallisen huima Ponzi-huijaus -
pyöri parhaillaan Bernie Madoffin toimesta.
Hän kohtasi valtavan haasteen,
koska SEC luotti Bernie Madoffiin Wall Streetin viisauden lähteenä.
Hänellä oli suunnaton maine yhtenä Wall Streetin jättiläisistä.
Hän oli mukana lanseeraamassa kehitystoimia -
ja auttoi määrittelemään muutoksia alalla.
ENT. YLITARKASTAJA
Lisäksi hän käytti paljon aikaa -
yhteistyöhön SEC:n ja muiden valtion virastojen kanssa.
Hän istui paneeleissa ja auttoi löytämään sääntelytapoja.
Haluaisin aloittaa siitä,
että suurin osa alamme ammattilaisista -
tulee aamulla töihin haluten noudattaa sääntöjä -
ja ajaa asiakkaidensa etua.
Harry Markopolos käytti suunnattomasti aikaa ja vaivaa -
vakuuttaakseen SEC:n toimimaan oikein Bernie Madoffin kohdalla.
Eikä Harry käynyt siellä vain kerran.
Ensimmäisellä kerralla hänet torpattiin, samoin toisella.
Joku muu olisi luovuttanut.
Arvelimme, että Bernie hallinnoi varoja 3–7 miljardin arvosta.
Menin SEC:n puheille. He vilkaisivat asiaa -
ja sivuuttivat sen.
JOULUKUU 2000 PONZIN KOKO: 30,1 MILJARDIA
SEC ei koskaan tutkinut mitään, mitä kirjoitimme.
ARVOPAPERI- JA PÖRSSIKOMISSIO
Harry soitti tärkeimpiin lehtiin.
He eivät kuulemma haastaisi Madoffia -
matemaatikon vihjailujen perusteella.
Tarvittiin savuava ase.
Harry käski minua etsimään rahoitusalaa tutkivan toimittajan.
Mistä sellaisen löytää?
Kävi kummallinen sattuma.
Taisi olla loppuvuosi 2000.
Puhuin Barcelonassa ja otin vaimon mukaani.
Olimme lentokentällä ja otimme taksin.
Se oli viimeinen taksi.
Ahdistuneen oloinen mies seisoi siinä matkalaukkuineen.
Hakkasi ikkunaan ja kysyi, menenkö konferenssiin.
Vastasin kyllä.
"Haittaako, jos jaamme taksin?"
Hän esittäytyi etupenkiltä Michael Ocrantiksi.
"Olen tutkiva toimittaja ja käsittelen rahoituspetoksia."
Katsoin ylös ja kiitin Luojaa.
Sanoin: "Michael,
lyön päivällisestä vetoa minulle ja vaimolleni Barcelonassa,
että tiedän yhden salaisen hedgerahastonhoitajan nimen,
joka syrjäyttää muut sijoituspäällikkösi -
niin varojen määrällä kuin riskikorjatulla tuottoasteellakin."
"Kiinni veti", hän sanoi.
Sanoin: "Bernie Madoff."
Hänen päänsä kääntyi niin nopeasti, että tiesin löytäneeni toimittajani.
Kerroin hänelle,
että kaveri katoaa aina markkinoilta päivää ennen kuin ne laskevat -
ja palaa markkinoille heti tai seuraavana päivänä noususuhdanteesta.
Täydellistä ajoitusta ei ole yhdelläkään sijoituspäälliköllä maailmassa.
Kukaan ei tiedä markkinoita ennalta.
Michael Ocrant halusi kirjoittaa artikkelin.
Annoimme hänelle USA:n pörssisalien optiokavereiden -
ja jättipankkien johdannaisista vastaavien nimet.
Hän jututti kaikkia.
Ocrant ei voinut uskoa lopputulemaa.
Ennen jutun julkaisua hän soitti:
"Kaveri on 2,5 kertaa suurempi kuin suurin hedgerahastoni,
joka minulle raportoi.
Miten hän luo sellaista bisnestä?"
Artikkeli ilmestyi.
"Madoff listan kärjessä: välittäjät ihmettelevät."
Heittelimme toisillemme yläfemmoja Rampartin toimistossa.
Nyt se oli julkista.
Perästä kuuluu.
Jossain vaiheessa, kun MARHedgen artikkeli oli julkaistu,
Washingtonin SEC:n ylitarkastaja päätti pistää alulle tutkimuksen.
Oli yllätys,
että Bernie Madoff pyöritti rahaa niin suuressa mittakaavassa -
eikä rekisteröinyt sijoitusneuvontaansa sääntelyviranomaisille.
Mutta tarkastaja päätti hoitaa asian soittamalla Bernie Madoffille.
Ylitarkastaja tunsi Madoffin tietenkin alalta.
Hän soitti ja sanoi:
"Hei, Bernie. Teemme tarkastusta. Haluamme tietää hedgerahastostasi."
Madoff vastasi, ettei hänellä ole hedgerahastoa.
"Niin arvelinkin", tarkastaja sanoi. Ja sillä selvä.
Jos hänellä olisi hedgerahastoja,
hänen pitäisi rekisteröityä sijoitusneuvojaksi.
Sitä Madoff ei halunnut tehdä.
Sillä sen tehtyään altistuu SEC:n jatkuville tarkastuksille.
Se oli hieno ajanjakso.
Se nimittäin kuvaa paremmin kuin mikään muu -
SEC:n arvostusta Bernie Madoffia kohtaan,
heidän uskoaan häneen.
"Soitetaan ja kysytään, tekeekö hän jotain väärää.
Kyllä hän kertoo."
Madoffilla oli onnea niin vihollisten kuin ystäviensäkin kanssa.
Myös ajoitus osui kohdalleen.
Muistutan, että nämä ovat vasta alustavia uutisia.
Pieni lyhyen matkan lentokone osui World Trade Centerin kylkeen.
Niitä oli toinenkin. Näimme juuri toisen.
En koskaan unohda sitä.
En ikinä unohda, miten molemmat tornit -
romahtivat polvilleen ja siitä täysin tomuksi.
Kaupunki järkyttyi.
Muistan, miten raastavia päivät, viikot ja kuukaudet olivat iskun jälkeen.
Wall Street oli tietenkin aivan World Trade Centerin liepeillä.
New Yorkin pörssi suljettiin parin korttelin päässä.
Kaikki keskustassa oli kiinni päiväkaupalla.
Osakemarkkinat avattiin hyvässä kaverihengessä.
Tom Costello on Nasdaqin markkinapaikalla. Kerro lisää.
Nasdaq on nyt puolentoista tunnin päässä kaupan aloituksesta.
Ja kuten mainitsin aiemmin,
aamulla uskomattoman solidaarisuuden osoituksena,
Nasdaqin TJ Wilk Simmons tulee paikalle. Markkinat avataan yhdessä.
Nasdaq-markkinoiden piti todistaa, että ne voivat toimia -
käsittämättömän tapahtuman jälkimainingeissa.
Se onnistui Bernien avustuksella.
…kaksi, yksi!
Mutta sillä oli Bernielle toinenkin merkitys,
jota kukaan ei tajunnut, ennen kuin oli aivan liian myöhäistä.
Eilisen tahalliset ja tappavat iskut maatamme vastaan -
olivat enemmän kuin terrorismia.
Ne olivat sotatoimia.
New York Cityn resurssit aivan Wall Streetin kynnyksellä -
oli omistettu valkokaulusrikoksille ja petoksille.
Nyt ne ohjattiin muualle.
Rahat ohjattiin terrorismin vastatoimiin ja rahoitusongelmiin.
SEC:n vinkkelistä olemassa oleva ongelma vain paisui.
Siihen johti sääntelyn purkaminen,
joka alkoi Ronald Reaganin valinnalla vuonna 1980.
Nykyisessä kriisissä -
hallitus ei ole ratkaisu ongelmaamme.
Hallitus itse on ongelma.
Lakeja, joihin tutkinnassa voisi vedota, oli tiukennettu.
Budjetista oli leikattu useasti.
Syyskuun 11. päivän jälkivaikutus -
oli yksinkertaisesti jatkoa pitkälle lyhyiden korkosuhteiden ajanjaksolle.
Prioriteetit olivat alhaiset,
jopa lakimuutokset vaikeuttivat heidän työtään.
Tavallaan tämä kammottava tragedia tarkoitti Madoffille -
valvonnan höllentymistä.
Se tuli todella kreivin aikaan.
Madoff ei ollut ainoa, joka hyötyi tuhansista leikkauksista,
joilla SEC:tä kidutettiin.
Mutta hän hyötyi siitä ehdottomasti eniten -
petoksensa laajuuden perusteella.
JOULUKUU 2001 PONZIN KOKO: 36,8 MILJARDIA
KIRJANPITO TAMMI–HUHTI 2000
Bernien julkisen imagon ja firman tapahtumien välillä oli suuri ristiriita.
Kaikessa oli kyse bisneksen ja imagon rakentamisesta.
ENT. VÄLITTÄJÄ
Hänellä oli täydelliset lapsetkin.
Periamerikkalaiset, korkeakoulutetut perheenisät.
MADOFFIN SIHTEERI
Bernie käytti Andya ja Markia kilpenä sisään tuleville.
"Tämä on perheyritys.
Poikani ovat korkeasti koulutettuja ja pyörittävät kauppaa."
Mutta jos teit töitä tälle yritykselle, kaikki oli lokeroitu.
Kaikki.
Meillä oli markkinointiosasto…
VALAEHTOINEN TODISTUS
…jota valvoi poikani Mark.
Meillä oli oma kaupankäyntiosasto,
jota valvoi poikani Andy.
Sijoitusneuvontapuoli, eli niin sanottu 17. kerros,
oli periaatteessa Frank DiPascalin valvonnassa.
Osastot eivät keskustelleet keskenään.
15. KESÄKUUTA 2016
Poikani Mark ja Andy eivät saaneet tietoa -
eri osastojen voitoista tai tappioista.
Mark ja Andy eivät ikinä käyneet alakerran sijoitusneuvontapuolella.
Kun asiakkaita tuli sisään,
jompikumpi tuli tivaamaan minulta, keitä he olivat.
He eivät tienneet.
Bernie sivuutti heidät täysin, kun ei halunnut puhua asioistaan.
He oppivat vuosien mittaan olemaan painostamatta.
Muistan, kun sanoin Bernielle, että tämä on yhdenmiehenyritys.
"Se lakkaa olemasta, kun kuolet.
Poikasi ja veljesi joutuvat hankkimaan uudet luvat -
ja avaamaan uudet pankkitilit.
Kestää tovin, ennen kuin firma palaa ennalleen."
Hän kuittasi, että asian kimpussa on 30 asianajajaa. "Älä huoli."
Tulin täysin sivuutetuksi.
"Asia selvä", sanoin. Kerroin saman Mark Madoffille.
Hän puhui asiasta Bernielle ja tuli torpatuksi täysin.
Häntä häiritsi vuosikausia,
ettei hän voinut puhua Bernielle mistään sellaisesta.
Bernien oli pakko olla Wall Streetin luottokaveri ja kuningas.
Ovessa luki hänen nimensä.
Eikä Bernien elämässä ollut mitään tärkeämpää -
kuin kasvojen säilyttäminen.
Pyörittihän hän uskomattoman menestyvää yritystä 19. kerroksessa.
KIRJAILIJA
Totuus vain oli vähän toisenlainen.
26. HUHTIKUUTA 2017
Milloin tarkalleen ottaen menetit maksukykysi?
Varmaan -
ehkä 2000-luvun alussa.
Yhdeksänkymmentä… Ehkä…
Sanotaanko joskus vuosien 1998 ja 2002 välillä.
Ongelmat kytivät. Niin voi sanoa.
Siihen aikaan -
kilpailu Bernien laillisen puolen jättiyhtiöiden kauppavirrasta -
kävi kuumempana.
Näin ollen summa, joka välityksestä maksettiin,
pieneni ja kapeni.
Voitot alkoivat painua kasaan.
Siihen aikaan bisneksen laillinen puoli ei tienannut kuten luultiin.
Vuosien 2002 ja 2008 välillä…
RIKOSTEKNINEN KIRJANPITÄJÄ
…noin 800 miljoonaa ohjattiin Ponzi-puolelta -
yrityksen lailliselle puolelle.
DiPascali otti rahaa 17. kerroksen sijoitusneuvonnasta.
Ne siirrettiin ulkomaille Lontooseen.
Ja sieltä takaisin 19. kerrokseen.
Pari kerrosta ylemmäksi.
Ne verhottiin sijoituksiksi.
Valtionvekseleiksi.
Jos niin sanottu laillinen bisnespuoli ei tienaa oletetusti,
hän ei vaikuta niin hyvältä kuin haluaa uskotella.
Näin Madoff suojeli mainettaan Wall Streetillä.
Tosiasiassa 2000-luvun alussa laillinen yhtiö olisi ollut maksukyvytön -
ilman 800 miljoonan dollarin lisäystä Ponzi-huijauksesta.
Se johtui siitä, että kaupankäyntiosastot olivat kannattavia,
mutta vain itsessään.
Berniellä oli juokseva ongelma.
Hänellä oli liikaa kuluja, ja firma menetti rahaa.
Tein oman tutkimukseni.
Hänellä oli periaatteessa 35–50 välittäjää,
jotka tuottivat liikevoittoa.
Mutta firmalla oli yli 150 työntekijää.
Bernie palkkasi kaikenlaisia avaintyöntekijöiden kavereita.
Osa ei kantanut omaa painoaan, ja tienasimme rutosti.
Hän piti itseään maailmanparantajana, muiden miellyttäjänä,
luottokaverina.
Hänen piti toimittaa ja tuottaa.
Samaan aikaan hän käytti firmaa säästöpossuna.
Hän osti jahdin.
Hänellä oli talo Ranskassa.
TOIMITTAJA
Hänellä oli jaettu yksityiskone, jonka värit täsmäsivät toimiston väreihin.
Ruth pyöritti hyväntekeväisyysgaaloja, illallisia ja tapahtumia.
Ne olivat usein kunnianosoitus Bernielle.
Bernie antoi paljon rahaa perheelleen.
Mark ja Andrew saivat kumpikin paljon lainoja.
Miljoonia ilman takaisinmaksua.
FBI-AGENTTI (ELÄK.)
Hän osti taloja ja lahjoja työntekijöille.
Kaikki se tuli yritykseltä.
Minua turhautti töissä,
koska kollegani eivät uskoneet, että Madoff oli huijari.
RAHASTO ON PONZI-HUIJAUS
Ensimmäisen SEC-ilmoitukseni jälkeen -
planeetan suurin hedgerahastojulkaisu painettiin.
Siinä Madoffia syytettiin Ponzi-huijaukseksi.
Mutta kysymykset olivat laimeita.
Ihmiset tyytyivät olemattomiin vastauksiin -
ja minut sivuutettiin edelleen.
Firmani pomot jatkoivat painostustaan, että kopioisin hänen strategiansa.
Näin voisimme kilpailla ja jakaa markkinat.
Olin keksinyt jotain, joka kilpailisi Madoffin kanssa.
Ongelmana vain oli,
että voisin menettää 50 % kuukaudessa.
Se oli tiedostettu riski.
Mutta Access Internationalin Thierry de Villehuchet ajatteli,
että sille oli markkinat vaihtoehtona Madoffin asiakkaille.
Kiersimme kokouksissa Lontoossa, Pariisissa, Genevessä ja Zürichissä.
Yksi tapa kertoa, kuka Thierry de Villehuchet oli…
Olin taksissa ja ajoimme Pariisin Riemukaaren ohi.
Hän sanoi: "Harry,
katso noita kaaria ja nimiä."
Tajusin, että heidät tapaisin Pariisissa.
Nuo perhesiteet ylettivät sukupolvien taakse.
Yksityisasiakkaiden eliittipankkiireja,
jotka hallinnoivat Euroopan kuninkaallisten perheiden rahoja.
He olivat hyvin pukeutuneita,
selväsanaisia, hyvätapaisia, osasivat lukea viinilistaa.
Thierry de Villehuchet aloitti kokoukset samalla tavalla:
"Harry ja Rampart ovat kuin Madoff, vain korkeampi riski, korkeampi tuotto.
Ja yksittäisten osakkeiden sijaan he käyttävät osakeindeksejä.
Muuten sama homma.
Siksi tätä firmaa tarvitaan alan monipuolistamiseksi."
Ensimmäisessä tapaamisessa tyyppi sanoo: "Laadit oikein kiehtovan strategian.
Se tekee enemmän rahaa kuin Madoff, mutta rahaa voi menettääkin,
vaikka riskit ovat mielestäsi hallinnassa.
Olemme sitoutuneet Madoffiin, eikä hän tee tappiota.
Miksi antaisimme penniäkään sinulle?"
He eivät halunneet kuulla aidoista tai minkäänlaisista riskeistä.
Madoff oli riskitön, eivätkä he luottaisi riskilliseen kumppaniin.
Ensimmäisessä pankissa sanottiin: "Madoff on kiinni,
mutta me Geneven XYZ:ssä, ja vain me,
tavoitamme hänet. Vain meidän rahamme kelpaa."
Jos sen kuulee kerran, saattaa uskoakin.
Kaksi kertaa, kolme kertaa, voihan se olla sattumaa.
Neljässätoista kokouksessa 20:sta Euroopan yksityispankkiirien kanssa -
tarina oli sama.
"Sitoudumme Madoffiin. Vain meidän rahamme kelpaa."
Palasin Euroopan reissulta turhautuneena.
Vain kourallinen asiakkaita lähti mukaan sijoittamaan.
Jatkoin strategiaa tovin, mutta se kuivui lopulta kasaan.
Matkan jälkeen Harrysta tuli todella hermostunut.
Hän nimittäin tajusi heti,
että petos oli suurempi Euroopassa kuin USA:ssa.
Huomasin, että Madoffilla oli Euroopassa miljardeja dollareita.
Hänet mainittiin aina Caymansaarten offshore-tilien kohdalla.
Caymansaarten offshore-rahoja säädellään hyvin kevyesti.
CAYMANSAARTEN PÖRSSI
Varakkaat hyödyntävät tätä veroja kiertäessään.
Siellä säilytetään myös likaista rahaa,
joka tulee ehkä huumeista -
tai oligarkeilta, ja pitää lopulta pestä.
Sen jälkeen rahat päätyivät talteen Bernien rahastoon.
Kun tajuaa, että Bernie pyörittää maailman vaarallisempien ihmisten rahoja…
KARTELLIVÄKIVALTAA
…alkaa pelätä,
että jää kiinni ilmiantaessaan Madoffia.
Se voi kostautua huumekartelleille ja venäläisille.
Eivätkä he kaipaa tappioita.
Vaara on henkilökohtainen.
Huudan nähtävästi yksin erämaassa viranomaisille, että Madoff on huijari.
Siispä aloin kantaa asetta ja etsiä autostani pommeja.
Liikesuhteemme rakentuessa lähennyimme Thierryn kanssa.
Joimme cocktaileja hänen toimistossaan.
Kerran tapasin hänet New Yorkissa käydessäni.
Ja juttelimme vähän.
Pähkäilin koko suhteen ajan:
"Entä jos Harry ja minä ja tämä Madoff…" En käsittänyt.
Hän oli että: "Luoja, anna jo sen Madoffin olla."
"Jestas", hän sanoo. "Tiedät, että teen läksyni.
Luotan siihen mieheen aukottomasti.
Analysoimme hänen käsialansakin, ja hän läpäisi.
Mitä muuta voisin tehdä?"
Sanoin, että jos minä ja Harry olemme oikeassa ja sinä väärässä,
miten sinun käy.
Hän vastasi: "Sanotaanko näin, Frank.
Kaikki rahani ovat siinä.
Suurin osa perheeni rahoista on siinä.
Joka ikinen yksityispankkiiri, jonka kanssa olen luonut suhteen -
Euroopassa, on siinä.
Ja varmaan puolet Euroopan kuninkaallisista on siinä.
Olen mennyttä, jos erehdyn.
Jos sinä ja Harry olette oikeassa, ja minä väärässä,
olen kuollut mies."
Ajan myötä -
Bernie suhtautui asioihin yhä fanaattisemmin.
Voisin kuvitella, että se johtui lisäpaineista.
Pitihän hänen hallita niin paljon.
Puhuin hänelle ehkä vartin välein puhelimessa.
Hänen piti tietää aina, mitä oli tekeillä.
Hän sanoi: "En välitä,
kenen puhelin soi, haluan tietää siitä heti."
Bernie oli yhtiön omistaja.
Hän halusi, että kaikki tiesivät, että hänen sanansa oli laki.
Peter…
Peter oli kuin kaikkien lempisetä.
Peter oli seurallinen ja vaatimaton.
Tunsin alusta asti oloni fiksuksi, hyödylliseksi ja tuotteliaaksi.
Bernie oli Peterin isoveli.
Bernie kiusasi ja vähätteli häntä.
Peter kävi jostain syystä terapeutilla.
Kun Bernie sai siitä vihiä, hän ei tukenut veljeään -
vaan sätti häntä.
"Oletko joku tiukkapipo? Pitääkö käydä avautumassa?"
Hän alkoi huutaa ja pilkata veljeään työntekijöiden edessä.
Mietin mielessäni, että sellainen hän on. Ei se ole henkilökohtaista.
Mutta hänen veljensä ja lapsensa, en usko, että he kestivät sitä.
Niinpä he käyttäytyivät niin, että raivokohtauksilta vältyttiin.
Peter oli jossain vaiheessa mukana markkinatakauksessa.
En ole varma päivämääristä.
Lisäksi hän oli yrityksen sisäinen tarkastaja.
27. HUHTIKUUTA 2017
Ja järjestelmien. Veljeni teki kaikenlaista.
Mietin, kuinka paljon hänen toimenkuvassaan oli kyse siitä,
että hän katsoi Bernien 17. kerroksen puuhia läpi sormien -
ja siitä, ettei hän tiennyt.
Sisäiset tarkastajat kuittaavat, että sääntöjä noudatetaan.
Että SEC:n ohjeistusta on noudatettu.
Hän hoitaisi yhteydet SEC:hen -
ja edustaisi Bernard Madoffia.
Bernie oli kontrollifriikki kaikesta.
SEC ei koskaan onnistunut pistämään vireille -
kelvollista tutkintaa Madoffista.
Mutta vinkkejä putkahteli -
tai Harry Markopolos tuli taas kovistelemaan.
Harry Markopolosin valitusten lisäksi vuosilta 2000–2001 -
SEC:lle tuli muitakin valituksia Madoffista eri henkilöiltä eri aikoina.
LUOTTAMUKSELLINEN
Vuoden 2004 lopulla -
he tutkivat toista yksikköä ja löysivät sähköpostit,
joissa kaksi toisen firman työntekijää -
keskusteli siitä, että Madoff ehkä pyöritti huijausta.
Esiintuodut ongelmat olivat samoja, esimerkiksi mahdottomat tuotot.
TAMMIKUU 2005 PONZIN KOKO: 45,2 MILJARDIA
SEC päätti vihdoin tehdä tarkastuksen.
He nimittivät kaksi nuorempaa tarkastajaa tutkimaan Bernie Madoffin toimistoa.
Kun nämä kaksi nuorempaa tarkastajaa saapuivat suoraan koulun penkiltä,
heidät johdatettiin Bernie Madoffin kokoushuoneeseen.
Heille ilmoitettiin,
ettei heidän yhteyshenkilönsä tutkimuksen aikana -
olekaan sisäinen tarkastaja, kuten yleensä tapoihin kuuluu.
Heidän kontaktinsa onkin Bernie Madoff itse.
Mikä on ennenkuulumatonta. Jos menee tutkimaan Applea,
Tim Cook ei hiillosta kahta viikkoa.
Ei saa hengailla Jeff Bezosin kanssa, kun tutkii Amazonia.
Yrityksessä ei tiedetä,
mitä etsitään. Sitä ei selvennetä.
Ja totta puhuen,
tarkastajatkaan eivät tiedä.
Nämä vastavalmistuneet tyypit -
kohtasivat heti Bernie Madoffin, ainoan kontaktinsa firmassa.
Hän on karismaattinen kaveri,
joka kertoi tarinoita ja vitsaili heidän kanssaan.
Yhdessä kohtaa hän jopa kertoi -
olevansa ehdokkaana SEC:n seuraavaksi päälliköksi.
Nuoret tarkastajat kävivät sähköpostikeskustelua pomonsa kanssa.
Pomo vitsailee: "Ehkä voitte avustaa Bernietä, kun hän johtaa SEC:tä."
Heidät lyötiin heti ällikällä.
Ja varsinaiseen työhön oli vaikea keskittyä,
kun Bernie Madoffin kanssa oli niin mukava jutella.
He oppivat kaikenlaista, mitä eivät itsekään tienneet SEC:stä.
Kaikki tiesivät tutkimuksen mittaan, että Berniestä tulisi outo.
Hän vahtisi kaikkea.
Hän tarkkaili heitä.
Hän varmisti, että he pysyivät yhdessä paikassa -
ja että pidimme heitä silmällä.
Jos heillä oli kopioitavaa, tarjouduimme hoitamaan sen.
Pistimme merkille, mitä kopioitiin.
Minulle hän oli herra Epäluuloinen.
He vain auditoivat, mutta tietenkin,
hän oli huolesta sekaisin.
Kun SEC:n tarkastajat etsivät edelleen asiakirjoja,
selvityksiä suhteista, Madoffin välitystoimista,
hänen alun perin ystävällinen tuulensa ja suopeutensa alkoi hälvetä.
Hänellä oli kaksi lähestymistapaa.
Jos he tutkivat siellä, missä hän halusikin,
hän oli ystävällinen, jututti heitä ja imarteli.
Jos he vaihtoivat suuntaa kohti Ponzi-huijausta,
hän alkoi kiihtyä.
Madoff puski heitä kohti front-runningia.
Front-runningissa Bernie hyödyntäisi markkinatakaustaan ja välittäjäkauppaa -
sisäpiirikauppana.
Näin markkinat liikkuvat niin, että tuotot paranevat.
Hän halusi harhauttaa, koska ei harjoittanut sellaista.
Hän harkitsi salakuuntelulaitteiden hankkimista.
Mutta sen sijaan,
kun nuoret tarkastajat lähtivät lounastauolle,
Bernie ryntäsi lasitettuun kokoushuoneeseen -
ja pläräsi heidän salkkunsa läpi.
Sieltä hän löysi -
ensimmäiset syväluotaavat artikkelit Erin Arvedlundilta ja Michael Ocrantilta.
Niissä kyseenalaistettiin,
oliko Bernien hedgerahastotuotot liian hyviä ollakseen totta.
Näin hänelle valkeni, että he saattavat tutkia Ponzi-huijausta.
Bernie raivostui.
Hän kohtasi heidät.
"Mitä etsitte?" hän tivasi.
He kiertelivät hetken ja sanoivat vihdoin "hedgerahastot".
"Haluamme tietää, mitä puuhailet hedgerahastoilla."
"No", hän heittää.
ÄLÄ KYSY, ÄLÄ KERRO
"Hoidin asian pomonne kanssa vuosia sitten.
Kaikki on tiedossa.
En todellakaan pyöritä hedgerahastoa.
Käyn kauppaa hedgerahastoille, kuten olen selittänyt yhä uudelleen.
Soittakaa Washingtoniin. Sieltä kerrotaan."
Tuuli tavallaan katosi heidän purjeistaan.
Hän tiesikin enemmän SEC:n tapahtumista kuin he.
Pian sen jälkeen tutkimus päätettiin lopettaa.
Lopputulemana oli,
ettei Bernie Madoffin voitu todistaa syyllistyneen rikkeisiin.
Kehenkään muuhun SEC:ssä ei viitattu.
Madoffin ansioluettelo oli moitteeton.
Hänellä oli menestyvä välitysliike, joka oli laillinen.
Kaikki ajattelivat, ettei kukaan sellaisessa asemassa ja maineessa -
alentuisi varastamaan.
Minua ärsytti, koska tiesin, että se oli Ponzi-huijaus.
ELOKUU 2005
Miten 440 miljoonaa vain katoaa?
Sen SEC, Connecticutin oikeusministeri -
ja liuta tyytymättömiä sijoittajia haluavat tietää.
Entinen TJ Samuel Israel tunnusti syyllistyneensä -
yhteen salaliittoon ja kahteen petokseen.
Hän myönsi tienneensä, mitä teki Bayoussa.
Hän tiesi, että se oli väärin.
Loppukesästä vuonna 2005 -
Wall Streetiä ravisteli -
mahtipontinen hedgerahastopäällikkö,
jonka paljastettiin pyörittävän Ponzi-huijausta.
Se tyrmistytti hedgerahastosijoittajia ympäri maailmaa.
Madoffin sijoitusneuvonnassa rahaa virtasi sisään hitaammin.
Sitä kului vähän nopeammin.
Pian Berniellä oli vastassaan todellinen käteispula.
Hänellä oli viimeiset 13 miljoonaa JP Morganin tilillään.
Pankkitilillä, joka tuki Ponzi-huijausta.
Hänellä oli jo lunastuspyyntöjä yli sadalla miljoonalla dollarilla.
Hän vetosi suurimpiin asiakkaisiinsa, eritoten Jeffry Picoweriin,
joka loihti tuossa tuokiossa 125 miljoonaa dollaria.
Bernie on täysin riippuvainen Picowerista. Ajoittaisten käteisongelmien sattuessa -
ja Ponzi-huijauksen vaarantuessa -
Jeff Picower varmisti rahoillaan, että yhtiö selviää.
Ja hänellä on Sonja Kohn.
Dynaaminen itävaltalaisrahoittaja.
Wienin Grand Dame,
joka astelee Bernien toimistoon ja viihdyttää kaikkia liverryksellään -
ja tuo firmaan suunnattomasti rahaa.
Hän oli kuin Bernie Madoff naisena.
KIRJAILIJA
Rouva keräsi paljon rahaa Bernielle,
mutta myös näytti oudosti Bernie Madoffilta.
He olisivat voineet olla sisaruksia.
Tapasin hänet useasti.
Hän oli oikein mukava nainen.
Sellainen tyypillinen isoäiti.
Hänellä oli aina jotain näyttävää päällään.
Kerran hän tuli karvaliivissään.
Mietin, että mistä hitosta tuo tuli.
Sonja meni toimistoon, jossa Bernie jo odotti.
He sulkivat aina oven.
Niin ei tehty kaikkien kanssa.
He puhuivat, enkä tiennyt, mistä aiheesta.
Sonja oli perustanut syöttörahastojen verkoston ympäri Eurooppaa.
Tärkein niistä oli Herald Fund.
Voisi sanoa, että ilman Herald Fundia -
Bernie olisi ollut mennyttä sinä vuonna.
Sonja Kohnin tuomat rahat vain siinä yhdessä rahastossa -
pelastivat hänet kriisistä takaisin jaloilleen.
He aloittivat yhteistyön, joka tuotti miljoonia -
ja lopulta miljardeja dollareita Bernie Madoffille.
Sonja Kohn kuori hyvän siivun päältä.
Kohn loi yksikön nimeltä Bank Medici.
Se kuulostaa hulppealta ja pitkäaikaiselta laitokselta,
mutta pykättiin vartti sitten.
USA HELLITTÄÄ OTETTAAN
Mutta maailma oli siihen aikaan sellainen ja globalisaatio oli täydessä vauhdissa.
Erityisesti eurooppalaiset pankit -
halusivat kasvaa pärjätäkseen globaalilla näyttämöllä.
Pikkuruinen Bank Medici -
sai vähemmistösijoituksen suuresta Bank Austriasta.
Sitten Bank Austrian ottaakin haltuunsa entistä isompi -
Italian pankkiryhmittymä UniCredit.
Joten täysin vailla omaa panostaan,
Kohn on nyt osa Euroopan mahtavaa pankkialan sukutaulua.
Ulkomaisilla yhtiöillä ratsastamalla -
Bernie ujutti näppinsä -
ihmisten taskuihin ympäri maailmaa.
Tietääkseni -
mikään suuri Ponzi-huijaus ei ollut pystynyt samaan.
Tuotteen myymisessä oli mukana tuhansia ihmisiä -
lukemattomille asiakkaille niin monessa eri maassa.
Yhdysvalloissa oli vain 79 syöttörahastoa.
Euroopassa niitä oli reilusti yli 200.
Kaikki isot ranskalaiset,
saksalaiset, sveitsiläiset ja brittiläiset pankit -
myivät Madoffia kuin kuumille kiville.
Ja valitettavasti, kun juttu on sitä mittaluokkaa,
kun vaarassa on miljardeja,
kukaan ei halua uskoa, ettei keisarilla ole vaatteita.
Ihmiset, jotka antoivat rahansa, eivät kyselleet.
He saivat kivan summan joka kuukausi.
Siitä tuli sellainen kultainen kahle,
etteivät hedgerahastopäälliköt halunneet haastaa Bernietä.
Pimittämisestä, tarkastajia vastaan niskoittelusta.
Asioista, jotka olisivat yleensä räikeitä hälytysmerkkejä.
Missä rahat? Missä varat? Kenen hallussa?
Ovatko ne pankissa? Missä?
Kuka on tilintarkastajanne?
On äärettömän pelottavaa, ettei näitä kysymyksiä esitetty.
Mutta surullista kyllä, se ei yllätä minua yhtään.
Heillä on sataprosenttinen fidusiaarinen velvollisuus asiakkaitaan kohtaan.
Mutta olemme nähneet monesti Wall Streetillä, että intressit muuttuvat.
Koska kenen pussiin lopulta pelataankaan?
Omaan.
Istuin eräissä suurimmista pankeista.
Kuulin heidän maailmanluokan tarkastusprosesseistaan.
Silti he myivät Madoffia.
Minusta oli pähkähullua,
että he olivat niin ulalla ilmiselvästä huijauksesta.
Harry pyrki siihen, että SEC varmistaisi liiketoiminnan koskemattomuuden.
Hän keskittyi putkinäköisesti yhteen tavoitteeseen.
Sen voimalla sinnittelimme viisi vuotta.
Tiedätte, kun lapsena pyöräilee kadulla.
Ja pieni kiinanpalatsikoira alkaa rähjätä eikä päästä nilkasta irti.
Yrität polkea karkuun ja koira pyörii ympäri.
Jos tiedätte tunteen,
sellainen Harry oli, se koira.
Hän lukitsee leukansa eikä päästä irti.
Sähköpostini Meaghan Cheungille, SEC:n New Yorkin osaston päällikölle,
maanantaina 7. marraskuuta 2005, kello 13.49.
Otsikko on "Maailman suurin hedgerahasto on petos".
Harry Markopolos tuli kuvaan vuonna 2005 -
pitkällä dokumentillaan, jossa on liki 30 hälytysmerkkiä.
Harry periaatteessa esitti,
ettei Bernie Madoffin käyttämällä välitysstrategialla -
voisi saavuttaa sellaista tuottoa.
Hän käski katsoa numeroita ja mitä hän tarjosi.
"On mahdotonta, että hän käy kauppaa sillä volyymillä."
Bernien väitettyjä optioita sai vain yhdestä paikasta.
Ja siinä pörssissä -
noita optioita oli vain 1,5 miljardia keskimääräisenä kuukautena.
Bernie tarvitsi moninkertaisesti.
Niitä ei vain ollut olemassa.
Eikä Madoffin firmassa ollut rajoittamatonta valtaa.
Mikä on hälytysmerkki sekin.
Bernien pikkuveli oli sisäinen tarkastaja. Perhe siis valvoi sitäkin.
Se oli niin ilmiselvä osa petosta, että se on naurettavaa.
Yksi ilmeisistä hälytysmerkeistä oli vastapuolen puuttuminen.
Jokaisessa kaupassa on kumppani tai vastapuoli.
Eikä kukaan onnistunut löytämään vastapuolia Madoffin kaupoille.
Hän väitti välittävänsä kauppoja 30–50 miljardin edestä.
Pitäähän vastapuolia olla.
Ja siinä kohtaa -
ottaen huomioon Harry Markopolosin laajat todisteet,
SEC tajusi, että toiminta pitäisi tutkia läpikotaisin.
TAMMIKUU 2006 PONZIN KOKO: 48,6 MILJARDIA DOLLARIA
Toisin kuin vuoden 2005 tutkinnassa,
he tutkisivat hedgerahaston asiakkaat.
He tutkisivat asiakkaat, joiden puolesta hän muka juuri tekee kauppaa,
ja päättelevät siitä.
Niinpä he alkoivat koputtaa Bernien pitkäaikaisten yhteistyökumppanien oviin.
He soittivat Fairfield Greenwichiin, syöttörahastoon.
Bernie Madoff sai tietää tästä.
Sitten tuli puhelu -
Bernie Madoffin ja Fairfieldin sisäisen tarkastajan välillä.
Siinä Bernie periaatteessa sanelee tarkastajalle,
mitä vastata SEC:lle.
Ensinnäkin tätä keskustelua ei koskaan käyty. Vai mitä?
NAUHOITETTU PUHELU
Selvä.
Kun komissio kyselee, tarkoituksena on kalastella tietoa.
Mitä vähemmän tiedät siitä, miten toimimme ja niin edelleen,
sitä parempi sinulle.
Sano: "Madoff on ollut alalla 45 vuotta.
Hän on tunnettu välittäjä.
Oletamme, että hän toimii sääntöjen mukaan."
Keskusteluissa SEC alkoi epäillä, että tarkastajaa valmennettiin.
Silti se ei vaikuttanut tutkimuksen jatkoon.
Madoffille tämä meni jo liian pitkälle.
Tilanne voisi mennä todella tukalaksi hänelle.
Joten mitä hän tekee?
Nostaa luurin ja sanoo SEC:lle, että haluaa tulla juttusille.
Ja hän menee. Yksin.
Ilman juristirivistöä, ilman yhtäkään työntekijää.
Kukaan ei edes kanna hänen salkkuaan. Uppo-outoa Wall Streetillä.
Hän marssii SEC:n New Yorkin toimistoon -
ja käskee kysyä mitä vain.
"Kysykää kysymyksenne. Mitä haluatte tietää?"
Häntä painostetaan.
"Missä vaihdat optiot, jotka ovat osa strategiaasi?"
Hän kirjoittaa listan pankeista.
"Ja muuten", he sanovat. "Tarkastaisimme selvitysyhtiön tilisi."
Periaatteessa kaupasta jää aina merkintä -
riippumattomalle ulkopuoliselle yksikölle nimeltä DTC.
Näin sääntelyviranomaiset tai muut -
voivat tarkistaa, että kaupat oikeasti toteutuvat.
"Tarvitsemme tilinumerosi tarkistusta varten", he sanovat Bernielle.
Hän kirjoittaa sen.
Hän tietää sinä perjantai-iltapäivänä,
että jos he soittavat pankkeihin optiokauppojen tiimoilta -
tai tarkistavat selvitysyhtiön tilin…
Jos he odottavat löytävänsä miljardien dollarien varat,
joiden pitäisi olla tilillä,
mutta eivät ole,
petos on ohi.
En tiedä, mitä Bernie ajatteli,
mutta hän ojensi heille paperilapun -
ja käveli ulos.
Hän kärvisteli koko viikonlopun, odottaen, milloin kirves heilahtaa.
Tulee maanantai, tiistai ja keskiviikko.
Kirves ei heilahda.
He kysyivät kysymyksen,
saivat tiedot ja tilinumeron,
mutta eivät ikinä soittaneet.
Se on käsittämätöntä. Enkä koskaan saanut järkevää vastausta -
ihmisiltä, joita kuulustelimme valan alla,
tähän nimenomaiseen asiaan.
He unohtivat. Se meni ohi.
Mutta se on järjetöntä.
SEC oli toistuvasti -
tutkinut, tarkastanut ja analysoinut Bernie Madoffin toimia -
suorittamatta pätevää tarkastusta tai tutkintaa.
Ilmeinen petos jäi aina paljastamatta.
Heidän ainoa päätelmänsä oli,
että hän antoi epätarkkoja tietoja sijoitusneuvontapuolelta.
Harry kirjoitti SEC:lle teesin, joka sisälsi 29 hälytysmerkkiä.
Ne eivät olleet vihjailua.
Kaikki oli listattu kohta kohdalta, mutta se sivuutettiin.
Ojensin sen hopeatarjottimella, mutta he missasivat Ponzi-huijauksen.
Ja traagista kyllä, he ryhtyivät vastatoimiin.
Kesällä 2006 hänet pakotettiin rekisteröitymään sijoitusneuvojaksi.
Hän käytti sitä markkinointikikkana tuleville uhreilleen.
"SEC kävi täällä ja sain puhtaat paperit."
Sijoittajat tuumasivat, että vihreää valoa.
"Sijoitetaan lisää Madoffiin. Hän on aito."
Ikävä kyllä vuoden 2006 ja romahdusvuoden 2008 välisenä aikana…
JOULUKUU 2007 PONZIN KOKO: 69 MILJARDIA
…miljardeja dollareita vyöryi sisään viimeisinä vuosina.
Se oli suuren asuntolainakuplan aikaa.
Nämä olivat kultaiset vuodet, 2006, 2007 ja vuoden 2008 alku.
Silloin tienasi pelkästään hengittämällä.
Se oli upeaa aikaa.
Ja Madoff hyötyi siitä.
Jos petos olisi loppunut vuonna 2006,
sijoittajat olisivat säästyneet miljardien tappioilta.
Mutta niin ei käynyt.
Se vain vyöryi eteenpäin kohti lopullista tuhoaan.
Tiimini ei pysäyttänyt Madoffia.
Hallitus ei pysäyttänyt Madoffia.
Hän romahti, koska markkinat romahtivat vuonna 2008.
Sokkiaalto iski markkinoille ympäri maailmaa. Osakkeet…
Dow putosi 778 pistettä. Tämä on Dow'n huonoin…
Se vimma, pelon ja kaaoksen ilmapiiri, valtasi alaa.
Tämä järisyttää Wall Streetin perustuksia.
Olemme täydessä kriisissä, joka tietenkin aloitti…
Ja nostoilmoituksia alkoi virrata sisään.
Sitten niitä tuli ämpäristä kaatamalla,
ja lopulta lumivyörynä.
Yhdysvaltain talous on "vuosisadan kriisissä".
Se oli vääjäämätöntä.
Bernien rahat alkoivat loppua.
Sonja Kohn kiisti väärinkäytökset Madoffin rinnalla.
Hänkin sanoo olevansa huijauksen uhri.
Vuonna 2013 Iso-Britannian tuomioistuin -
totesi Kohnin toimineen "rehellisesti ja suoraselkäisesti".
Tekstitys: Katariina Uusitupa