Vi har hørt folk si at de som investerte med Madoff bare var grådige
og forventet en ekstra stor avkastning.
Men hvis du ser på tallene så var det faktisk ikke sånn.
Det virket som en fin, jevn investering. Ikke noe ekstraordinært.
Jeg jobbet hardt for å tjene pengene,
og jeg gjorde en selskapsgjennomgang
før jeg investerte hos Madoff på grunn av det.
Jeg fikk Madoff etterforsket av et verdipapirfirma
som tilbød en tjeneste til folk som etterforsket pengeforvaltere.
Og de sa alt var tipp topp.
Men selv etter det holdt jeg oversikt over alle historiene om Madoff,
fordi han var en mystisk fyr.
Jeg fant noen artikler som tipset om Madoff.
Dette var artikler i Forbes Magazine
og i The Economist og så videre.
Han var en viktig person.
Jeg tok alt det som at: "Denne fyren er bra."
Men greia er at SEC ikke fakket ham, og de hadde mange muligheter.
Du har drømmer om pensjonen din og fremtiden din, og alt forsvant.
Jeg mener en del av grunnen til at vi led,
er fordi myndighetene og SEC ikke gjorde jobben sin.
Det var et svik.
MADOFF: MONSTERET PÅ WALL STREET
Jeg begynte i Rampart Investment Management Company i Boston
fordi de trengte en intern salgsmann.
Og vi forvaltet ni milliarder av kundenes penger,
og det var så mye.
De ansatte meg for å skaffe flere kunder,
men også for å innovere nye produkter for dem.
Noen må selge. Og det var jobben min.
Og jeg løp rundt på jakt etter den neste bølgen.
Så jeg tok et fly til New York.
Og jeg møter Thierry Magon de la Villehuchet,
dette velstående individet, som var en investor
og investorkanal til noen av Europas rikeste.
Og han fortalte meg at han var en aristokrat fra Brittany,
at han hadde et slott med 100 rom som tilhørte familien,
at han dro på rypeskyting med Europas prinser.
Og jeg tenker, hvis jeg kan få Villehuchet til å ta meg med
inn i formuesforvaltningsbankene i Europa,
så er det en ny markedsplass for meg.
Her er problemet.
Villehuchet gir meg transkripsjoner som kommer i posten hver dag,
handelsbekreftelser.
Og han har fjernet firmaets navn på toppen med en stor svart tusj.
Villehuchet sa: "Jeg har en hemmelig fondsforvalter."
"Jeg kan ikke si hvem det er,
for hvis forvalteren fant ut at jeg ga ut navnet hans,
ville han sparket meg som kunde."
"Men ja, jeg ansatte fyren, og han produserer bestandig 1% per måned."
Jeg visste at det var umulig i finansverdenen.
Så forteller han meg hva denne mannen gjør.
Det involverer opsjonsarbeid som jeg pleide å gjøre på individuelle aksjer,
men ifølge Thierry har han aldri et tap.
Jeg sier til meg selv: "Dette er galskap. Det kan ikke gjøres."
Og jeg spurte Thierry:
"Hvor mye penger har du hos denne hemmelige forvalteren?"
Han sa: "320 millioner dollar. Mine og mine europeiske kunders penger."
Jeg antar at forvalteren driver ti ganger så mye penger.
Jeg ekstrapolerer at dette gir forvalteren mer enn tre milliarder.
Verdens største hedgefondforvalter, som ingen vet om.
Hvis jeg kunne produsere 1% hver måned,
ville jeg hatt ansiktet mitt på alle plakater mellom Boston og New York City.
Hvorfor er han hemmelig?
Selvfølgelig er jeg nysgjerrig på hvem den hemmelige forvalteren er,
og Thierry snur seg for å snakke med noen,
og jeg gjorde noe upassende.
Jeg snur en bekreftelse på pulten for å lese navnet øverst.
"Bernard Madoff Securities."
Hvorfor må denne på Wall-Street kjendisen
drive Thierrys penger i hemmelighet?
Og Thierry fortalte meg at han ikke tok betalt for det.
Det ga ingen mening.
Og jeg tenker for meg selv: "Tullprat."
Etter det første møtet med Villehuchet
dro jeg tilbake til Boston og møter Ramparts store sjefer.
Sjefene forstår med en gang
at hvis jeg kan bruke Thierry som en kanal, som en kunde,
for å få meg til de kjemperike i Europa,
kan vi tjene flere milliarder dollar.
Men jeg må konkurrere med denne hemmelige forvalteren,
og denne strategien han sier han bruker gir ingen mening.
Sjefene sa: "Vi må dekonstruere det han gjør."
"La oss ta det med til porteføljeforvalteren, Harry Markopolos."
"Han er matte-nerden. Han finner ut av det umiddelbart."
Feltet mitt var derivater, som er veldig matematisk.
Så du må ha kalkulus- og statistikkbakgrunn.
Og mye av matten er komplisert.
Frank kommer tilbake med en avrivbar side
av et Madoff-feederfond med fantastisk avkastning,
men Frank er en markedsføringsfyr.
Han vil vite at noe fungerer, og at det kan selges.
Harry blir irritert av å måtte henvende seg til meg, en salgsmann.
Han ser på avkastningen et øyeblikk og sier:
"Frank, du er en opsjonsekspert. Du vet at dette er vrøvl."
Jeg sa: "Ja, han bruker ikke opsjoner. Hvordan gjør han det?"
Det er én side med utrolige tall, nesten ingen tap.
Jeg så på det karakteristiske ved porteføljen og sa:
"Se, avkastningen går som en 45 graders vinkel. En rett linje."
Han sa: "Jeg kan si at dette er svindel, og muligens en Ponzi-svindel."
Denne diskusjonen tok fire minutter.
Og jeg sa til Harry:
"Herregud, ikke bruk ordet 'Ponzi'."
"Du kan ikke kalle ham en svindler, eller en Ponzi."
Jeg sa: "Madoff Securities står for 7 til 10% av USAs totale aksjemarked."
"Jeg tror det ikke."
Selv om jeg sa at avkastningen ikke er mulig,
sa sjefene mine: "Du skal utvikle et Madoff-lignende produkt."
"Finn ut hvordan Madoff gjør det så vi kan ta en markedsandel."
Jeg måtte bruke noen timer på å modellere avkastningen.
Etter et par timer så du fort at det ikke etterlignet noe
på Wall Street eller USAs aksjemarked.
Faktisk så det bare ut som aksjemarkedet 6% av tiden.
Så samler du opp månedene og ser at 96.4% av månedene er positive.
SKARPE FORHOLD
Det finnes ikke i finansverden.
Tallene hans var altfor gode.
Så folk strømmet til Madoff,
fordi avkastningen hans var så forførende.
Jeg måtte konkurrere mot han,
men du kan ikke konkurrere mot en svindler.
Jeg ville ha den skitne spilleren ut av banen.
Dette er mitt første SEC-innlegg fra 1. mars 2000.
"På under 25 minutter
skal jeg bevise et av tre scenarier om Madoffs Hedge Fund Operation."
"En: de er utrolig talentfulle og/eller heldige,
og jeg er en tufs som kaster bort tid."
"To: avkastningen er ekte,
men de kommer fra en annen prosess enn det som reklameres,
og en etterforskning bør foretas."
"Tre:
hele fondet er bare en Ponzi-svindel."
PONZI-SVINDEL.
Over 100 måneder med avkastning, syv svake måneder, hans største månedlige tap…
Da Harry Markopolos prøvde å overtale SEC
at en gigantisk, historisk stort Ponzi-svindel
ble drevet i dette øyeblikket av Bernie Madoff,
sto han overfor en enorm utfordring,
fordi SEC stolte på Bernie Madoff som en kilde til Wall Street-visdom.
Han hadde et enormt rykte som en av Wall Street-gigantene.
Ikke bare for utviklinger han hjalp med å starte,
endringer i bransjen som han hjalp til med å definere,
men han brukte også mye tid
på å jobbe med SEC og andre myndigheter på paneler
og hjalp til med å regulere forretninger.
Jeg vil begynne med forutsetningen om at
de fleste utøvende leger i bransjen vår
kommer til firmaene sine om morgenen og vil følge reglene,
og ønsker det beste for klienten.
Harry Markopolos brukte mye tid og energi
på å overbevise seg om å gjøre det rette mot Bernie Madoff.
Og Harry dro ikke dit bare en gang.
Han kom dit en gang, ble avvist, andre gang ble han avvist.
Hvilken som helst annen person ville gitt opp.
Vi tenkte at Bernie
hadde mellom tre og sju milliarder dollar i forvaltet kapital.
Og jeg dro til SEC, og de så på det
og ignorerte det.
DESEMBER 2000 STØRRELSE PÅ PONZI: 30.1 MILLIARDER DOLLAR
SEC fulgte aldri opp noe vi skrev.
Så Harry ringte alle de store avisene.
Og de sa: "Vi beskylder ikke Madoff
basert på en matematikers innuendoer."
"Vi trenger en rykende pistol."
Harry sa til meg:
"Frank, du må finne en etterforskningsreporter innen finans."
Hvor leter man etter det?
Så ved tilfeldighet,
det var slutten av 2000,
og jeg talte i Barcelona. Så jeg tok med kona mi.
Og vi var på flyplassen og tok en drosje.
Det var den siste drosjen.
Og det sto en fyr som sto med bagasjen sin
og banket på passasjervinduet: "Skal du på konferansen??"
Og jeg sa ja.
Han sa: Kan vi dele drosje?"
Han s: "Hei, jeg heter Michael Ocrant," fra forsetet,
"Jeg er etterforskningsreporter i økonomisk svindel."
Jeg så opp og sa: "Takk, Herre."
Jeg sa: "Michael,
jeg vedder deg en middag for kona mi og meg i Barcelona
at jeg kan gi deg ett navn på en hemmelig hedgefondforvalter
som utklasserer alle dine forvaltere
i verdistørrelse og risikojustert avkastning."
Han sa: "Jeg går med på det."
Jeg sa: "Bernie Madoff."
Hodet hans spant så fort at jeg visste at jeg fant etterforskningsreporteren min.
Og jeg sa:
"Denne fyren er alltid ute av markedet dagen før markedet går ned,
og han er alltid i markedet dagen eller dagen før markedet går opp."
Perfekt timing finnes ikke av noen forvaltere i verden.
Ingen har avansert kunnskap om markedet.
Og Michael Ocrant sa: "Jeg må skrive en artikkel."
Vi ga ham alle navnene på opsjonsfolka i USA,
og lederne av de store bankene.
Og han snakket med alle.
Ocrant kunne ikke tro det da han sjekket tallene.
Han skulle til å publisere og ringte meg.
Han sa:
"Denne fyren er to og en halv ganger større
enn mitt største hedgefond som rapporterer til meg."
"Hvordan genererer han den virksomheten?"
Artikkelen kommer ut.
"Madoff i toppen; handelsmenn spør hvordan."
Vi ga hverandre high-fives på kontoret i Rampart.
Nå er det offentlig.
Her kommer mobben.
Etter at MARHedge-artikkelen dukket opp,
bestemte en overordnet politimann ved SEC i Washington
at det skulle gjøres en etterforskning.
Det var bare en overraskelse
at Bernie Madoff ville forvalte penger i en så stor skala
uten å ha registrert sin virksomhet hos føderale myndigheter.
Men måten hun velger å gjøre det på er ved å ringe Bernie Madoff.
Hun kjente til ham, for han var selvfølgelig kjent i bransjen.
Hun ringer og sier:
"Hei, Bernie. Vi skal undersøke."
"Vi har noen spørsmål om hedgefondet ditt."
Han sa: "Jeg har ikke et hedgefond."
Hun sa: "Jeg trodde ikke det." Og han sier: "Ok".
Hvis han hadde en hedgefondvirksomhet,
måtte han registrere seg som investeringsrådgiver.
Bernie Madoff ville ikke registrere seg som investeringsrådgiver,
for når du gjør det, utsetter du deg selv for pågående gransking.
Jeg elsker den episoden
fordi det illustrerer, bedre enn noe annet,
den aktelsen som føltes overfor Bernie Madoff,
tilliten de hadde til ham.
"La oss ringe og spørre om han gjør noe galt."
"Han sier sannheten."
Madoff var like heldig i sine fiender som venner.
Og han var heldig i timingen.
Igjen, disse tidlige rapportene kommer nå fra trådtjenester.
Et lite pendlerfly som visstnok traff siden av World Trade Center.
Det var en til. Vi så nettopp en til.
Jeg glemmer det aldri.
Jeg vil aldri glemme å se begge bygningene
bare kollapse ned til grunnen.
Byen var så rystet.
Jeg husker hvor usikre de dagene, ukene og månedene var etter 9/11.
Wall Street var selvsagt på kanten av World Trade Center.
New Yorks Børs, som lå to kvartaler unna, ble stengt.
Alt i sentrum var stengt i dagevis.
Og det var en stor følelse av kameratskap for å åpne aksjemarkedet igjen.
Tom Costello står ved NASDAQ-markedet. Tom, hva skjer?
Så NASDAQ er omtrent halvannen time unna handel.
Som jeg nevnte for en time siden,
i morges, ut av en uvanlig solidaritet, skal NASDAQ CEO Wick Simmons være på NYSE.
De vil åpne markedet sammen.
NASDAQ-markedet måtte vise at det kunne fungere
i kjølvannet av denne ufattelige hendelsen.
Og Bernie hjalp til med det.
…to, én!
Men det hadde en annen betydning for Bernie også,
noe ingen satt pris på før det var altfor sent.
De bevisste og dødelige angrepene, som ble utført i går mot landet vårt,
var mer enn terrorhandlinger.
De var krigshandlinger.
Ressurser som var i New York, på Wall Streets dørstokk,
viet til hvitsnippkriminalitet, svindel,
ble styrt vekk,
overført til antiterrorisme og finansielle terrorproblemer…
Dette var en forverring av et eksisterende problem for SEC,
som følge av en avreguleringskampanje
som begynte med valget av Ronald Reagan i 1980.
I denne krisen
er ikke regjeringen løsningen på problemet vårt.
Regjeringen er problemet.
De lovene de kunne stole på
for å forfølge etterforskning hadde blitt skjerpet.
Budsjettene deres ble kuttet ned.
Ettervirkningen av 9/11
var bare fortsettelsen av en lang periode med lite rasjoner,
lave prioriteringer,
selv med lovendringer som gjorde det vanskeligere for dem å gjøre jobben sin.
Så på en måte betydde den grusomme tragedien for Madoff
et redusert nivå på regulering, akkurat da han virkelig trengte det mest.
Madoff var ikke den eneste som fikk fordel av dette mangfoldige nedfallet
som SEC hadde opplevd,
men han var den største, basert på omfanget av svindelen hans.
DESEMBER 2001 STØRRELSE PÅ PONZI: 36.8 MILLIARDER DOLLAR
Jeg tror det er en stor dikotomi mellom personligheten Bernie har gitt ut
og det som faktisk foregikk i firmaet.
Det var skuespill for å bygge opp forretningen hans og denne personaen.
Han hadde perfekte barna for det.
De amerikanske, høyt utdannede familiefyrene.
Bernie brukte Andy og Mark som skjold for når folk kom inn.
"Dette er en familiebedrift."
"Sønnene mine er høyt utdannede, de driver handelsrommet."
Men hvis du jobbet for dette firmaet, var alt oppdelt.
Alt sammen.
Vi hadde en markedsavdeling som var under oppsyn av min sønn Mark.
Vi hadde en egen handelsavdeling, som var under oppsyn av min sønn Andy.
Investeringsrådgiver-siden, eller 17. etasje som det refereres til,
ble overvåket av Frank DiPascali.
Avdelingene kunne ikke snakke med hverandre,
så mine sønner Mark og Andy kunne ikke ha kontakt
rundt fortjenesten eller tapet i hver avdeling.
Mark og Andy gikk aldri ned til investeringsrådgiver-siden.
Og da kundene kom inn,
kom Mark eller Andy til pulten min og sa: "Hvem er de folka?"
De visste ikke hvem de var.
Jeg tror Bernie avviste dem helt når han ikke ville diskutere noe med dem.
Og de lærte gjennom årene å ikke presse ham for mye.
Jeg husker jeg snakket med Bernie og sa: "Firmaet ditt er et enkeltmannsforetak."
"Det vil opphøre når du dør."
"Og sønnene dine og broren din må få nye lisenser,
de må åpne nye bankkontoer."
"Det vil ta en stund før firmaet kan bli som det en gang var."
Han sa: "Jeg har 30 advokater som jobber med det. Ikke tenk på det."
Og avviste meg helt.
Jeg sa: "Ok," og sa det til Mark Madoff.
Han gikk inn og snakket med Bernie om det og ble helt avvist.
Jeg tror det opprørte ham i mange år
at han ikke kunne snakke med Bernie om noe sånt.
Bernie måtte være kongen av Wall Street.
Navnet hans stod på døra.
Det var ikke noe viktigere i Bernies liv enn å opprettholde ryktet,
og opprettholde at han drev denne vellykkede forretningen i 19. etasje,
men virkeligheten var ikke helt slik han skildret det.
Når ble du insolvent?
Sannsynligvis…
tidlig på 2000-tallet.
Kanskje…
La oss si mellom 1998 og 2002.
Det var problemer på ferd. Ja, det vil jeg si.
På den tiden ble konkurransen om handelstrømmen
fra gigantiske institusjoner som han håndterer i sin virksomhet varmere.
Og det betydde at beløpet du fikk betalt for å gjøre en av de handlene
ble mindre og tynnere, så fortjenesten begynte å bli presset.
På den tiden tjente ikke den legitime siden av virksomheten pengene folk trodde.
Mellom 2002 og 2008 var det rundt 800 millioner dollar
som ble sendt fra Ponzi-siden til den legitime siden.
Mr. DiPascali tar penger fra investeringsrådgivningen.
Pengene overføres til London.
Pengene blir overført tilbake til 19. etasje,
to etasjer over 17. etasje…
i form av investeringer.
USAs statskasseveksel.
Hvis den såkalte legitime siden av forretningen
ikke tjener pengene folk tror,
så ser du ikke så bra ut som du vil at folk skal tro.
Dette ville vært en måte for Madoff å beskytte ryktet sitt på Wall Street.
Virkeligheten var at fra begynnelsen av 2000-tallet
ville den legitime virksomheten vært insolvent
uten tilskuddet på 800 millioner dollar fra Ponzi-svindelen.
Og grunnen til det er at handelsbordene var lønnsomme,
men kun i seg selv.
Bernie hadde et overliggende problem.
Han hadde for mye utgifter, og firmaet tapte penger.
Jeg etterforsket selv,
og han hadde omtrent 35 til 50 handelsmenn som genererte handelsfortjeneste,
men firmaet hadde mer enn 150 ansatte.
Bernie ansatte alle slags venner av viktige ansatte,
noen som ikke gjorde sin del og tjente mye penger.
Han så på seg selv som en velmenende person,
som en pålitelig kar. Han måtte levere, han måtte produsere.
Vi vet at han også bruker firmaet som en sparegris.
Han kjøper en yacht.
Han har et hus i Frankrike.
Han har et delt privatfly.
Fargene på den matchet fargene på kontoret.
Ruth var opptatt med å lede veldedige ball, middager og arrangementer,
ofte som hedret Bernie selv.
Bernie ga mye penger til familien sin.
Mark og Andrew fikk mange lån,
millioner av dollar som aldri ville bli betalt tilbake.
Kjøpe hus, gaver til ansatte…
Alt dette kom ut av virksomheten.
Jeg var frustrert på jobb
da jeg så at folk jeg jobbet med som ikke trodde at Madoff var svindler.
Etter mitt første innlegg til Verdipapirer- og vekslingskommisjonen,
gikk verdens største hedgefondpublikasjon til avisen
og kalte Madoff en Ponzi-svindel.
Men ingen stilte vanskelige spørsmål.
Og folk nøyde seg med halve eller ingen svar, og jeg ble ignorert.
Men jeg ble ennå jaget av sjefene i firmaet mitt
for å kopiere strategien hans, så vi kan konkurrere med ham.
Så jeg hadde funnet på noe som var konkurransedyktig med Madoff.
Problemet var at jeg kunne miste deg 50% på én måned.
Så det var en kjent risiko,
men Thierry de Villehuchet fra Access International
mente det var et marked for det som et alternativ til Madoff-kundene hans.
Jeg dro med Thierry de Villehuchet til møter i London, Paris, Genève og Zürich.
En måte å forklare hvem Thierry de Villehuchet var…
Jeg satt i en drosje, og vi kjørte gjennom Triumfbuen i Paris.
Han sa til meg: "Harry, se på buen og se på de navnene."
Og jeg innser at det er de jeg møtte i Paris.
De familiebåndene gikk i flere generasjoner.
Elitebankierer med private kunder
som styrer penger for kongefamiliene i Europa.
Disse menneskene var velkledde,
velformulerte, hadde gode manerer,
Var kjent med et vinkart.
Thierry de Villehuchet begynte hvert møte på samme måte:
"Harry og Rampart er akkurat som Madoff, bare høyere risiko, høyere avkastning."
"I stedet for å bruke individuelle aksjer, så bruker de indekser av aksjer."
"Utenom det er det veldig likt,
og derfor trenger dere dette firmaet for diversifisering bort fra Madoff."
På det første møtet sa fyren:
"Dette er en veldig interessant strategi du har laget."
"Det tjener mer penger enn Madoff, men det kan tape penger også,
selv om du sier at du har risikoen under kontroll."
"Vi er investert med Madoff, og han taper aldri penger."
"Hvorfor skulle vi gi deg penger?"
De ville ikke høre om ekte risiko, realistisk risiko eller noen risiko.
De visste at Madoff ikke hadde risiko, og de ville ikke stole på en med risiko.
Den første banken sier: "Madoff er stengt, men vi på XYZ i Genève,
får tilgang til han. Han tar kun våre penger."
Du ville kanskje trodd det hvis du hørte det én gang.
To ganger, tre ganger, kan være tilfeldig.
Fjorten ganger ut av 20 møter med private bankfolk i hele Europa
og fikk den samme historien.
"Vi er investert med Madoff, han tar bare pengene våre."
Jeg var frustrert etter Europa-turen.
Ingen valgte å investere bortsett fra en håndfull kunder,
så jeg kjørte strategien en stund, og den gikk litt ned derfra.
Etter den turen ble Harry veldig nervøs,
fordi han innså med en gang at svindelen var større i Europa enn i Amerika.
Jeg oppdaget at Madoff hadde milliarder av dollar i Europa.
Han ble alltid nevnt med offshore-kontoer på Caymanøyene.
Offshorepenger på Caymanøyene er veldig lettregulerte penger
som rike mennesker ofte legger der for å unngå skatt,
men også for å holde på skitne penger som kan ha kommet fra narkotikapenger
eller oligarkpenger som til slutt må hvitvaskes.
Og pengene havnet under Bernies fond.
Når du innser at Bernie forvalter penger
for noen av verdens farligste mennesker,
begynner du å bekymre deg for at hvis du blir tatt i å prøve å overgi Madoff,
kan det koste narkokartellene og russerne mye penger.
Penger de ikke vil tape.
Så jeg er i fare,
for jeg er tilsynelatende den eneste stemmen i villniset
som sier at Madoff er en svindler.
Så jeg begynte å gå med våpen, og jeg sjekket om det var bomber i bilen.
Da vi bygde et forretningsforhold sammen, ble jeg ganske nær med Thierry.
Vi drakk cocktailer på kontoret hans.
En gang møtte jeg ham da jeg var i New York,
og vi snakket litt.
Jeg tenker stadig på dette forholdet:
"Hva om Harry og jeg, og denne Madoffen, det gir ikke…"
Og han sa: "Herregud, kan du legge bort deg og Madoff?"
"Herregud", sier han: "du vet at jeg gjør leksene mine
og at jeg stoler bestemt på denne mannen."
"Vi gjorde til og med håndskriftanalyse på han, og han besto."
"Hva annet kan jeg gjøre?"
Jeg sa: "Men hvis Harry og jeg har rett, og du tar feil,
hva skjer da med deg?"
Og han sa: "La meg si deg det, Frank."
"Jeg har lagt alle pengene mine i det."
"Jeg har lagt mesteparten av familiens penger i det."
"Jeg har alle private bankier som jeg har hatt et forhold til i Europa i det."
"Og jeg har nok halvparten av Europas kongelighet i det."
"Jeg kan ikke ta feil."
"Hvis du og Harry har rett, og jeg tar feil…
så er jeg en død mann."
Som tiden gikk,
ble Bernie mer og mer fanatisk.
Jeg tror det er på grunn av det ekstra presset.
Fordi det var så mye han måtte kontrollere.
Jeg snakket med ham kanskje hvert kvarter på telefonen.
Han måtte alltid vite hva som foregikk.
Han sa: "Jeg bryr meg ikke om Peter… Samme hvem som blir ringt.
Jeg vil vite det pronto."
Bernie var eieren av selskapet.
Han ville sørge for at alle visste at han hadde ansvaret, han var loven.
Peter…
Peter var som alles favorittonkel.
Peter var selskapelig, selvutslettende,
og han fikk meg til å føle meg smart og nyttig og produktiv fra begynnelsen.
Bernie var storebroren til Peter, og…
Bernie mobbet ham, han snakket ned til ham.
Peter gikk til en terapeut, av en eller annen grunn,
og da Bernie hørte om det, i stedet for å være støttende,
så utskjelte han ham.
Han sa: "Er du obsternasig? Må du snakke med noen?"
Han begynte å kjefte på ham og gjøre narr av ham foran de ansatte.
Jeg tenkte at det var sånn han var. Det er ikke noe personlig."
Men jeg tror ikke at broren og ungene hans taklet det.
Så de oppførte seg slik at de unngikk at han ble sånn.
Peter var på et tidspunkt involvert i markedspleiing.
Jeg er ikke sikker på datoene.
Og han håndterte også overholdelsen for firmaet og systemene.
Broren min gjorde mye.
Jeg lurer på hvor mye av hans overholdelse
var å snu ryggen til Bernie på 17. etasje uten å vite hva som foregikk.
Overholdelsesbetjente er de som godkjenner at du har fulgt alle reglene,
at du har fulgt SEC-retningslinjene,
de som tar seg av SEC
og stilte som ansiktet til Bernard Madoff for dem.
Men Bernie var en kontrollfreak på alt.
Selv om SEC aldri lykkes å få en kompetent etterforskning av Madoff,
så kom det tips, eller Harry Markopolos kom og slo på bordet.
I tillegg til Harry Markopolos klager fra 2000, 2001,
var det en rekke andre klager fra forskjellige folk
som ble brakt til SEC om Bernie Madoff på ulike tidspunkter.
I slutten av 2004,
undersøkte de en annen enhet, og de fant noen e-poster
der to personer i dette andre firmaet
snakket om at Madoff driver svindel.
Og de tok opp noen av de samme problemene
om at avkastningen ikke er mulig.
JANUAR 2005 STØRRELSE PÅ PONZI: 45.2 MILLIARDER DOLLAR
SEC bestemmer seg endelig for å undersøke,
og setter to junioreksaminatorer til
å gå inn på Bernie Madoffs kontor og undersøke.
Så da disse to eksaminatorene kommer, ferske fra skolen,
blir de ført inn i Bernie Madoffs konferanserom
og blir fortalt at deres personlige kontakt for hele undersøkelsen
ikke blir en overordnet person, som er vanlig
i alle andre undersøkelser og var det de var vant til.
Men deres kontakt blir faktisk Bernie Madoff.
Som er uhørt.
Hvis du går for å undersøke Apple, følger ikke Tim Cook deg rundt i to uker.
Du kommer ikke til å henge med Jeff Bezos på Amazon under en undersøkelse.
Bernies virksomhet vet ikke hva de ser på, for de avklarer det aldri.
Og sannheten er at de to eksaminatorene heller ikke vet det.
Så disse nyutdannede karene
ble umiddelbart møtt av Bernie Madoff, deres eneste kontakt i firmaet.
Han er en karismatisk fyr,
så han fortalte dem historier og tullet med dem.
Og faktisk, på et tidspunkt sa han
at han er på listen for den neste sjefen av SEC.
Og det er e-postkommunikasjon mellom eksaminatorene og sjefen deres
der sjefen sier spøkefullt:
"Kanskje dere kan være Bernies medhjelpere når han tar over SEC."
Så de er forbløffet fra starten av,
og det er vanskelig for dem å fokusere på det de må gjøre
når de bare er glade for å sitte i et rom og snakke med Bernie Madoff,
og lære alt disse greiene som de ikke visste om SEC.
Alle på kontoret visste da vi ble etterforsket
at Bernie ville bli veldig rar.
Og han så på alt. Han overvåket dem.
Han sørget for at de holdt seg på ett sted,
at vi holdt et øye med dem.
Hvis de kom for å lage kopier, skulle vi tilby å gjøre det,
og vi noterte det de kopierte.
Jeg så på ham som Mr. Mistenksom.
De var bare på revisjon, men han var så bekymret.
Etter hvert som etterforskerne fortsetter å forfølge dokumenter,
forholddeklareringer, forretninger som Madoff har,
begynner hans første innbydende humør og grasiøsitet å svinne hen.
Han hadde to tilnærminger.
Hvis de så på områdene han ville at de skulle se på,
var han vennlig og pratet med dem og smigret dem.
Og hvis de viket inn i andre områder, som å se på Ponzi-svindelen,
så ble han veldig agitert.
Bernie Madoff presset dem mot front-running.
Front-running var at Bernie brukte sin megler-forhandler-operasjon
som en innsidehandel
for å flytte markedet på en måte så du kan få bedre avkastning.
Han ville at de skulle fokusere på det, for det gjorde han åpenbart ikke.
Han har tenkt på om han skal avlytte kontoret.
Men han bestemmer seg for at
når de to unge eksaminatorene tar lunsjpausen sin,
så piler Bernie inn i konferanserommet
og går faktisk gjennom koffertene deres,
og oppdager at de har de første etterforskningsartiklene
som Erin Arvedlund og Michael Ocrant skrev som stiller spørsmålet,
var Bernies avkastning med hedgefondet for godt til å være sant?
Så han finner ut at agendaen deres kan være Ponzi-svindelen.
Dette gjør Bernie rasende.
Han konfronterer dem.
"Hva leter dere etter?" sa han.
De vandrer litt rundt og sier til slutt "hedgefond".
"Vi vil vite hva du gjør med disse hedgefondene."
"Vel," sa han:
"det håndterte jeg med sjefen deres for mange år siden."
"De vet alt det."
"Nei, jeg driver ikke et hedgefond."
"Jeg handler for hedgefond, som jeg har forklart om og om igjen."
"Ring Washington. De sier det."
Vinden gikk bort fra seilene deres.
Han vet visst mer enn dem om hva som foregår hos SEC.
Og like etter det bestemte de seg for å avslutte undersøkelsen
med en avgjørelse om at det ikke var bevis på at Bernie Madoff gjorde noe upassende.
Og det ble ikke henvist til noen andre i SEC.
Madoff hadde en upåklagelig CV.
Han hadde et veldig vellykket meglerfirma som var legitimt.
Og alle trodde at en med slik makt og industriomdømme
ikke fornedret seg til stjeling.
Og det forbannet meg, for jeg visste at det var en Ponzi-svindel.
VRØVL!!
Hvordan forsvinner 440 millioner dollar?
Det er det SEC, Connecticuts justisminister,
og en rekke misfornøyde investorer vil vite.
Tidligere CEO, Samuel Israel, erklærte seg skyldig
i én konspirasjon og to bedrageri.
Han sa at han visste hva han gjorde i Bayou, og han visste at det var galt.
På sensommeren i 2005
ble Wall Street rystet av avsløringen
av en flamboyant hedgefondforvalter,
som er avslørt for å drive en Ponzi-svindel.
Den sender et sjokk gjennom hedgefondinvestorer.
På Madoffs virksomhet kom pengene inn saktere.
Det kom ut litt fortere.
Snart er Bernie i en skikkelig pengeknipe.
Han har nådd sine siste 13 millioner dollar på sin JP Morgan-konto,
bankkontoen som støttet Ponzi-svindelen.
Og han har allerede innløsningsforespørsel for mer enn 100 millioner dollar.
Han spør om å låne fra noen av hans største kunder, særlig Jeffry Picower
som kommer med 125 millioner dollar i grevens tid.
Bernie blir avhengig av Picower,
for når disse periodiske pengeknipene dukker opp
og Ponzien trues med å bli avslørt,
setter Jeff Picower inn penger for å sikre at virksomheten overlever.
Og han har Sonja Kohn…
denne dynamiske, østerrikske finansieren.
Grand dame av Wien,
som stikker inn på Bernies kontor og underholder alle med stemmen sin
og bringer inn en flom av penger.
Noen sier at hun er den kvinnelige versjonen av Bernie Madoff.
Ikke bare samlet hun inn mye penger til ham,
men hun lignet merkelig nok veldig på Bernie Madoff.
Det så ut som de kunne ha vært søsken.
Jeg har møtt henne mange ganger. Hun var en hyggelig kvinne.
Hun var din typiske bestemor.
Hun hadde alltid én ting i antrekket som skilte seg ut.
En gang kom hun inn med en pelskledd vest.
Jeg tenkte: "Hvor kom det fra?"
Og hun gikk inn på kontoret hans. Han ventet på henne.
De stengte alltid døren. Han gjorde ikke det med alle.
De snakket, og jeg visste ikke hva det handlet om.
Hun hadde etablert et nettverk av feeder-fond over hele Europa.
Den viktigste av dem ble kalt Herald Fund.
Det kan sies at uten Herald Fund,
ville Bernie vært ferdig det året.
Pengene Sonja Kohn brakte inn i det ene fondet alene
fikk ham ut av krisen og tilbake på fast grunn.
De starter et partnerskap som gir millioner,
og til slutt milliarder dollar for Bernie Madoff.
Og en god andel til Sonja Kohn.
Hun skaper en enhet kalt Bank Medici.
Høres ut som en glansfull og langvarig institusjon.
Det har eksistert i 15 minutter.
Men på grunn av måten verden utviklet seg på,
på grunn av den voksende globaliseringen,
og drivkraften til europeiske banker,
for å bli større og konkurrere på et globalt marked,
så finner lille Bank Medici seg
med en liten investering fra store Bank Austria.
Og så blir Bank Austria tatt over av det enda større
italienske bankkonglomeratet, UniCredit.
Uten egen innsats er hun nå en del av
denne ekstraordinære stamtavlen i europeisk bankvirksomhet.
Ved å lene seg på disse utenlandske institusjonene
kunne Bernie rekke hånden
i lommene på folk rundt hele verden.
Så vidt jeg vet har ingen stor Ponzi-svindel klart det før.
Det var så mange tusen mennesker involvert i å selge dette produktet
til mangfoldige kunder i så mange forskjellige land.
I USA hadde vi kun 79 feeder-fond.
I Europa var det over 200.
Alle de store franske, tyske, sveitsiske, britiske bankene
var med på å selge Madoff som varmt hvetebrød.
Og dessverre, når en sak blir så stor, når du har så mange milliarder i fare,
vil ingen tro at keiseren ikke har på seg klær.
De som ga ham pengene stilte ikke spørsmål.
De likte pengene de fikk ut av det hver måned.
Det ble en slavekontrakt
så hedgefondforvaltere ikke ville utfordre Bernie
for hans manglende formidling, for hans nekting av selskapsgjennomgang,
for alle tingene som vanligvis hadde vært røde flagg som viftet høyt og bredt.
Hvor er pengene? Hvor er eiendelene? Hvem holder det?
Er det i banken? Hvor er det?
Hvem er revisoren din? Hvem ser på bøkene dine?
Det skremmer meg at disse spørsmålene ikke ble stilt,
men det triste er at det ikke overrasker meg.
De har et 100 % tillitsansvar for sine kunder,
men hvor mange ganger har vi sett folk på Wall Street
som har en plikt til noen andre,
men hvem tror de forplikter seg til?
Seg selv.
Jeg satt i noen av de største bankene,
og de forteller meg om deres førsteklasses selskapsgjennomgang.
Men alle selger Madoff.
Jeg trodde det var sinnssykt,
at de ville være så uvitende om en åpenbar svindel.
Harrys motivasjon for å dra til SEC var bare forretningens renhet.
Og han ble veldig fokusert, nærsynt på ett mål.
Det var derfor vi holdt ut i fem år.
Det er som at du sykler i gata når du er liten
og en liten pekingeser kommer ut og bjeffer på deg
og biter foten din og slipper ikke taket,
og du tråkker av gårde, og han går rundt og rundt.
Hvis du har hatt en slik opplevelse, så er det Harry, pekingeseren.
Han henger seg fast og slipper ikke taket.
Min e-post til Meaghan Cheung,
avdelingssjef i SECs regionale feltkontor i New York,
på mandag, 7. november 2005, klokken 13:49.
Tittelen er "Verdens største hedgefond er en svindel."
Harry Markopolos kommer i 2005,
med dette lange dokumentet med nesten 30 røde flagg.
Det Harry kom ut med var handelsstrategien som Bernie Madoff sa han brukte
kunne ikke oppnå slike avkastninger.
Og han sa: "Se på tallene, se på hva han ga."
"Det er umulig at han handler med mengden han sier."
Typen opsjoner Bernie hevdet han brukte, handlet bare på ett sted.
Og på den børsen fantes det bare 1.5 milliard
av de opsjonene i en gjennomsnittlig måned.
Bernie trengte mange ganger mer enn det.
Og de fantes ikke.
Det var ingen uavhengig kontroll og balanse hos Madoff,
som også er et rødt flagg.
Bernies bror var overholdelsesbetjent, så den ble kontrollert av familien.
Det var en åpenbar del av svindelen. Det var latterlig.
Et av de åpenbare røde flaggene var mangelen på en motpart.
For hver handel er det en partner eller motpart med den handelen.
Og ingen klarte å finne motparter for Madoffs handler.
Han påstår å ha handlet 30, 40, 50 milliarder dollar i handler.
Du må ha motparter.
Og på det tidspunktet,
med tanke på alle bevisene Harry Markopolos la frem
så innså SEC at de måtte ha en full etterforskning.
I motsetning til etterforskningen i 2005
så skal de se på hedgefondkundene.
De skal se på kundene han visstnok handler for, og se hva de kan lære.
Så de banker på dører til folk som har gjort forretninger med Bernie i årevis.
De ringer Fairfield Greenwich, feeder-fondet.
Bernie Madoff får vite om dette.
Så var det en telefonsamtale
mellom Bernie Madoff og Fairfields overholdelsesbetjent,
hvor Bernie faktisk sier hva betjenten skal si til SEC.
For det første, så fant aldri denne samtalen sted
Ja, selvfølgelig.
Det kommisjonen gjør når de stiller spørsmål
så prøver de å dra ut informasjon.
Jo mindre du vet om hvordan vi virker og så videre,
jo bedre går det.
Si: "Madoff har jobbet med dette i 45 år."
"Han er en kjent megler, vi antar at han gjør alt etter boken."
SEC hadde mistanker da de snakket med denne overholdelsesbetjenten,
at han hadde manus,
men det påvirket ikke hvordan de fortsatte etterforskningen.
Dette har gått langt nok for Bernie Madoff.
Dette kan bli ubehagelig for ham.
Så hva gjør han?
Han ringer SEC og sier at han vil komme og snakke med dem.
Og det gjør han. Alene.
Uten en falanks advokater, uten en eneste ansatt,
uten at noen bar kofferten sin.
Uhørt på Wall Street.
Han gikk inn på SEC-kontorene i New York…
og sa: "Spør meg om hva som helst."
"Still spørsmålene deres. Hva ville dere vite?"
Og de presser ham.
"Hvor handler du disse opsjonene som er en del av strategien din?"
Han skriver ut en liste over banker.
Og de sa: "Vi vil sjekke clearing house-kontoen din."
Hver gang en handel utføres registreres den
i en uavhengig, utenforstående enhet som kalles DTC.
Det er en måte for regulatorer eller andre
å sjekke om handelen faktisk skjer.
"Vi trenger kontonummeret ditt så vi kan sjekke," sier de til Bernie.
Han skriver det ned.
Han vet at på den fredag ettermiddagen,
hvis de ringer noen av bankene
og forventer å høre at de handler med ham,
eller om de sjekker den kontoen
og forventer å finne de milliardene av eiendeler som skal være der,
men ikke er det…
er svindelen er over.
Jeg vet ikke hva som skjedde med Bernie, men han ga dem papiret
og gikk ut…
og lurte i en uke på når øksen skulle falle.
Mandag kommer, tirsdag kommer,
onsdag kommer.
Øksen faller aldri.
De stilte spørsmålet,
de fikk informasjonen, de fikk kontonummeret, men ringte aldri.
Ufattelig, og jeg fikk aldri et svar som ga mening
fra folka vi avhørte, under ed i vitnemål, om dette punktet.
De glemte det. De fant det ikke.
Men det gir ingen mening.
SEC har om og om igjen
etterforsket, gjennomgått, og analysert Bernie Madoffs operasjoner
uten å utføre en kompetent undersøkelse.
Aldri avdekket den åpenbare svindelen.
De konkluderte bare med at han ga dem
unøyaktig informasjon om investeringsrådgivningen.
Harry skrev en avhandling til SEC med 29 røde flagg.
Dette er ikke innuendoer.
Alt ble skildret punkt for punkt, men de ignorerte det.
Jeg ga dem det på et sølvfat, men de fant ikke Ponzi-svindelen.
Og det tragiske er at de gjorde noe mot Madoff.
Sommeren 2006 fikk de ham til å registrere seg som investeringsrådgiver.
Og han brukte det til å markedsføre til sine fremtidige ofre
og sa: "SEC kom inn hit og erklærte meg skyldfri."
Så investorene tenkte: "Det er grønt lys."
"La oss investere mer penger med Madoff. Han er legitim."
Dessverre, mellom 2006 og da den kollapset i 2008…
…håvet de inn milliarder av dollar i de siste årene.
Dette var den store boliglånsboblen.
Dette var de gylne årene i 2006, 7 og tidlig 2008,
hvor man kunne puste og tjene penger.
Det var en strålende tid,
og Madoff tjente på det.
Ved å stenge den svindelen i 2006
ville de ha spart milliarder av dollar i investortap.
Men det gjorde de ikke. Den rullet fremover til den døde.
Teamet mitt stoppet ikke Madoff. Regjeringen stoppet ikke Madoff.
Han eksploderte fordi markedene eksploderte i 2008.
Sjokkbølger har truffet markeder over hele verden. Aksjer…
Dow falt med 778 poeng, og gjorde det til Dows…
Den stemningen av frykt og kaos ble den dominerende stemningen.
Dette rister grunnlaget for Wall Street.
Nå er det en full krise, og den har selvsagt begynt…
Uttaksmerknadene begynner å strømme på,
så renner det inn,
og så kommer skredet.
USAs økonomi er i en århundrets krise. De ordene…
Skriften står på veggen.
Bernie går tom for penger.
SONJA KOHN NEKTET ALLE FORSEELSER I FORBINDELSE MED MADOFF,
OG SIER HUN OGSÅ VAR ET OFFER FOR SVINDELEN.
I 2013 FANT EN BRITISK DOMSTOL
AT KOHNS "ÆRLIGHET OG INTEGRITET HADDE BLITT FRIKJENT."
Tekst: Håkon Jordheim