Vi burde nevne at AP startet med en story for noen øyeblikk siden.
Bernie Madoff, arkitekten bak den største Ponzi-svindelen i USAs historie,
døde i dag i fengsel. Han var 82 år.
Jeg forstår at Bernie ble kremert da han døde.
Jødedommen er imot kremering.
Vi tror veldig sterkt at kroppen vår ikke tilhører oss.
Den tilhører Gud som ga den til oss. Så vi skal levere den tilbake.
Av jord er du kommet, til jord skal du bli.
Men den største twisten er at restene hans fortsatt er her
og sitter på en hylle til en advokat,
fordi familien nekter å ta imot asken.
Jeg kan forstå det, men det gjør vondt.
Det må ha vært gode tider med ham.
De er så sinte på ham at det sinnet forblir for alltid.
Alle blir begravet, selv mordere.
De blir begravet.
Det burde ha skjedd med ham, til tross for hvor ille jeg synes han er.
Og var.
Ingen i familien vil være knyttet til ham på noen måte.
Hvem vil være knyttet til asken til dette onde monsteret,
som ikke hadde samvittighetsnag for å ødelegge folks liv?
MADOFF: MONSTERET PÅ WALL STREET
Da 2007 startet må Bernie Madoff ha sett tilbake på de to siste årene og tenkt:
"Jeg trodde aldri jeg ville klare det, men her er jeg."
Med hjelp fra feeder-fondene og de udugelige SEC-etterforskerne
kom han seg til 2007 med en feit konto.
Han flyr privatflyet sitt jevnlig til bygården i Sør-Frankrike,
der han har en ny båt å leke med.
Han lever stort, men Bernie og Ruth Madoff var ikke de eneste
som tjente på dette usedvanlig ekstravagante året.
I New York sørget Madoff for
at hans trofaste tjenere på 17. etasje fikk sin andel.
Han doblet Frank DiPascalis lønn fra to til fire millioner.
Frank kjøpte en ny fiskebåt, alt han drømte om.
Annette Bongiorno får en stor lønnsøkning,
og det året fortsetter med mer og mer luksus.
Den livsgleden av å endelig ha kommet til
toppen av Wall Street-suksess.
Det grunnleggende konseptet til Wall Street,
som av og til regulatorene og akademikerne glemmer,
er at det er en kommersiell virksomhet.
Ved å gagne en person, gjør du det ugunstig for en annen.
I 2008 var den globale økonomien plutselig på fallittens rand.
Problemer med boligmarkedet kommer på nyheter i kveld,
og nå er det enda sterkere bevis på hvor alvorlig det blir i dette landet.
Lånemeglere solgte boliger basert på løgnerlån,
som betyr ingen informasjon om inntekt,
til folk som ikke hadde råd til dem med boliglån de ikke forsto.
Og så tok investeringsbankene disse elendige lånene
som de visste kom til å kollapse, pakket dem inn i verdipapirer,
fikk AAA-gradering fra Wall Street-vurderingsbyråene
og solgte dem til investorer på Wall Street.
Og så falt det av en klippe.
Hundretusenvis av huseiere unnlot å betale lånene sine.
Det var som om verdenen falt fra sin akse.
Alt faller på plass.
Lehman Brothers vakler på grunn av disse dårlige eiendomslånene.
Lehman Brothers hadde erklært seg konkurs. Merrill Lynch, AIG vinglet.
Morgan Stanley og Goldman Sachs måtte kausjoneres ut.
Vi snakker om investeringsbanker,
dette er de smarteste pengene på Wall Street.
Hvordan har de tatt feil så lenge?
Bernie og Ruth er i Sør-Frankrike,
men Bernie kan ikke rive seg vekk fra det som skjer hjemme.
Aksjemarkedet faller kraftig.
Vi står overfor muligheten for et globalt sammenbrudd.
Det var miljøet Bernie befant seg i
da han og Ruth satte seg på flyet for siste gang
og kom til New York.
Det eneste alle brydde seg om nå var å få tak i pengene sine raskt.
Hvor kan de snu seg?
Til Bernie Madoff, og det gjorde de.
Telefoner ringte fra Frankfurt, fra London, Madrid, Wien, Abu Dhabi.
"Vi vil ha tilbake pengene."
Og uttaksmerknadene begynte å strømme inn,
og så rant de inn,
og så kom de som et skred.
September-oktober var da presset økte.
Bernie steppdanser så fort han kan.
Han harselerer, han mobber, han overtaler mange av sine eldste kunder
til å slutte å ta ut penger, og begynne å sette inn penger igjen.
Han ringer sin hovedinvestor, Fairfield Greenwich,
drevet av Jeffrey Tucker og Walter Noel, og sier:
"Dette er et flott tidspunkt å kjøpe." "Nei."
Så ringer han Sonja Kohn fra Bank Medici,
og sier det samme.
Hun biter heller ikke på.
Innen 2. desember er det ganske opplagt.
Bernie står overfor 1,5 milliarder dollar i uttak.
Og han har bare rundt 300 millioner dollar igjen på bankkontoen sin.
Hvis han skriver sjekker til de kundene som vil ta ut pengene,
vil ikke sjekkene dekkes.
Men jeg kunne ikke fortsette med det
på grunn av Ponzi-svindelens natur.
Så jeg visste at kampen var over.
På dette tidspunktet
har han og Frank DiPascali en samtale
om hvor de går herfra?
Bernie gjør det klart at de er for langt under vann til å komme seg ut igjen.
Frank vet at han kommer til å sitte lenge i fengsel,
og han klikket helt.
DiPascali hevder senere at
det var først da han innså at Bernie faktisk ikke hadde
en hel haug med eiendeler satt bort et annet sted
som ville kausjonert alle.
At det var da han innså at det var en svindel.
Det Bernie vil gjøre med pengene han har igjen, sier han til Frank,
var å skrive sjekker til noen av sine største langsiktige investorer,
til noen av de trofaste ansatte,
til familiemedlemmer
som hadde stolt på ham med pengene sine og som nå satt med ingenting.
Tross alt er svindelen kommet opp. Svindelen er over.
Mens Frank DiPascali forbereder disse sjekkene
som Bernie planlegger å bruke til å dele ut det siste av slushfondet,
fremstiller han det til sønnene sine som tidlige bonuser for ansatte.
Mark og Andrew er dypt opprørt av dette.
Det gir ingen mening for dem
å skrive bonussjekker, med tanke på markedets status.
Så på morgenen 10. desember 2008, satt jeg ved pulten min,
og det hadde ikke gått bra på ukevis nå.
Bernie oppførte seg veldig merkelig, og jeg prøvde å ikke forstyrre ham.
Jeg følte at han var skjør.
Jeg så Peter bare sitte der,
og jeg husker at Mark og Andy kom inn på kontoret hans.
Vanligvis sjekket de med meg og spurte:
"Hva gjør faren min? Hva skjer på kontoret?"
Denne gangen gikk de rett forbi meg og inn på kontoret.
Mark og Andrew prøver å overtale ham om å utstede alle disse sjekkene.
De sier: "pappa, hvordan vet du hva resten av året bringer?"
"Ville det ikke vært tryggere å holde på pengene til vi ser hvordan året ender?"
Etter et par forsøk på å avlede,
mister Bernie roen.
Jeg hadde post til Bernie og dro for å legge det på kontoret hans.
Jeg skremte dem åpenbart,
og de hoppet ut av stolene sine og stirret på meg.
Og like etter det tok Mark og Andy jakken på Bernie,
og eskorterte ham ut.
Og Bernie dro aldri noe sted uten å si meg hvor han skulle,
og han gikk rett forbi meg.
Han så ikke på meg.
Og Mark kom bort til pulten min og hvisket:
"Vi skal gjøre litt julehandel."
Jeg så aldri Bernie igjen.
Mark og Andrew tar ham med til leiligheten i Midtown.
Ruth er der, og dette er første gang Bernie legger seg flat.
Jeg var i en mental tilstand som ikke kunne fortsette lenger.
Så det var nesten som en lettelse å si: "Sånn er det."
"Jeg kan ikke fortsette denne charaden lenger."
Det var det som fikk meg til å innrømme det til familien min,
at jeg hadde begått denne svindelen.
Bernie fortsetter å forklare hvor stor den er.
Milliarder av dollar.
Alt han har igjen er de 300 millionene han prøvde å gi bort.
Andrew bare glir ned veggen til han sitter på gulvet i tårer.
Idet han hører erkjennelsen om at hele virksomheten har blitt ødelagt,
at det er ingen penger, så er Mark helt knust.
Ruth får endelig si noe, og spør:
"Hva er en Ponzi-plan?"
Det må ha vært et av de øyeblikkene da verden bare snur seg på hodet
og alt du trodde var sant, ikke lenger er det.
Madoffs sønner reiser seg og drar.
Før de når lobbyen har de bestemt at de må konsultere en advokat.
Marks svigerfar er en kjent advokat på Manhattan.
De avtaler å møte ham i leiligheten hans.
Mark og Andrew sier til ham det faren deres sa,
og advokaten deres gjør det klart for dem:
"Dette er en pågående svindel."
"Faren deres skriver sjekker
for å distribuere det som snart kalles den urettmessige vinningen av svindelen,
og hvis dere ikke rapporterer det,
blir dere delaktige i den pågående forbrytelsen."
De måtte overgi faren sin.
11. DESEMBER 2008
FBI dro til Madoff-leiligheten tidlig neste morgen.
Bernie er i morgenkåpen sin.
-"Vet du hvorfor vi er her?" -"Ja."
De spør ham: "Er det en uskyldig forklaring?"
Og Bernie sa: "Nei".
Han sier: "Det er en Ponzi-svindel." Det han sa til sønnene sine var sant.
En av agentene ringer kontoret og informerer dem raskt om resultatet,
og får beskjed om å ta ham med.
Så informerer de Bernie om kleskoden for å bli arrestert.
Ingen skolisser, belter, slips.
Han tar av seg gifteringen og klokken sin.
Bernie ble kjørt til FBI-bygget ved Foley Square,
og behandlet som enhver forbryter.
Og så ringer han Ike Sorkin.
"Hallo?"
"Det er Bernie. Jeg er i håndjern ved FBIs hovedkvarter. Jeg trenger din hjelp.
Jeg sa umiddelbart til Madoff: "Hvis du snakker, slutt å snakk."
Jeg visste det ikke da, men han alt han visste til FBI før han ringte meg,
og han sa at det var kun han som var involvert.
Jeg tenkte: "Han er i mye trøbbel."
"Regjeringen ignorerer ikke dette."
Men kausjonen var ti millioner dollar,
så Bernie drar tilbake til leiligheten, og det var da alt tok av.
Helvete brøt løs.
Hvis du jobber med handel, stopp det du gjør
før du går ut og rydder pulten for dagen.
Bernie Madoff er arrestert.
Føderale myndigheter kaller det en av Wall Streets største Ponzi-svindler.
Politiet sier at mannen bak var en av de mest beundrede mennene på Wall Street.
Bernard Madoff, tidligere styreleder i NASDAQ-børsen.
Mobilen min ringer, og det er Harry som skriker med alt han kan:
"Madoff kapitulerte. Vi tok helt rett."
Jeg sa: "Vent, Harry."
Jeg la fra meg telefonen, og hadde et raserianfall.
Jeg følte meg skitten og krenket.
"Hvordan kan dette skje? Hvordan kan jeg ta så feil av noens karakter?"
Alt jeg tenkte om Bernie var helt feil.
Det føltes som et svik.
Det var kaotisk etter at Bernie ble arrestert.
FBI kom inn, SEC kom inn.
Det var folk som stakk av.
Jeg hadde ingen retning, men jeg visste at vi måtte ta telefonen.
En herremann ringte.
Vi hadde et fint forhold, vi snakket alltid, og han sa:
"Eleanor, visste du om det?"
Det var som å bli slått i brystet,
for jeg trodde ikke folk ville tro at jeg var involvert.
Det var akkurat som et nytt slag. Jeg tenkte: "Fy søren."
Og jeg sa: "Nei, det gjorde jeg ikke."
Pete står der, og jeg legger på telefonen og sier: "Hva skal jeg gjøre her?"
"Hva skjer. Hva skal jeg gjøre?"
Peter bare gikk bort.
Og jeg tenkte: "Du er på egen hånd."
Det var folk i lobbyen som ringte
og krevde at noen skulle komme og snakke med dem.
Jeg gikk ned til resepsjonen sammen med noen av de andre damene,
og vi gjorde det i 20 minutter om gangen, fordi det var for mye. Det var kvalmende.
Folk var redde. Du kunne høre det på stemmene deres.
Vanligvis, i enhver etterforskning, narkotika, organisert kriminalitet,
begynner du med lavere tall, og jobber deg opp i organisasjonen.
Her har vi toppmannen, og vi vet at det mangler mye penger.
Alle de ansatte var samlet på 19. etasje,
og du visste ikke hvem av dem som er medsammensvorne,
potensielt en samarbeidspartner,
eller en person som ikke har noe med det å gjøre.
Vi måtte begynne et sted, så vi begynte å intervjue alle ansatte.
Etter å ha snakket med de ansatte, avslører FBI at det er enda en etasje.
Etter å ha blitt ledet til 17. etasje,
er det noen som låser opp døren for dem.
Vi gikk inn og tenkte:
"Herregud."
Og det er bare rom på rom, fulle av esker.
Papirer og dokumenter overalt.
Og jeg innså at hvis vi begynner å flytte bevisene,
vil vi miste mye kontekst.
Så jeg erklærte 17. etasje et åsted, og vi startet etterforskningen der og da.
Nå snakker du om nålen i høystakken.
Hvordan finner man ut av det?
Nøkkelen er en kilde, en informant eller et samarbeidende vitne
som kan være en gjeter for deg.
Det var Frank DiPascali.
Han visste at han hadde mye kriminell eksponering.
Han hadde en familie han var veldig glad i.
Han måtte tenke på hva han kunne gjøre for seg selv?
Og Frank gir oss veikartet
for å finne ut hvordan svindelen fungerte.
Det var utrolig å se.
Det skjedde aldri noen ekte investeringer.
Det var ingen handler.
I andre Ponzi-ordninger har du hatt menn som handlet aksjer, også tapte de.
De var dårlige handelsmenn, og de prøvde alltid å ta igjen.
Jeg hadde aldri sett noe lignende. Det var absolutt ingen investeringer.
Mr. Madoff, hva vil du si til alle som tapte penger?
Bernard Madoff ble møtt med dytting på vei hjem
etter en kort opptreden i en føderal domstol på onsdag.
Jeg stod bad alle tv-kameraene og reporterne.
Ikke rør meg.
Det er den berømte scenen der han dyttet et TV-kamera,
og det var daglig hendelse.
Mr. Madoff, hva vil du si til alle som tapte penger?
Hva vil du si til dem?
Bernie Madoffs svindel var som en gigantisk brannalarm
i forretningsjournalistikkens verden.
Det var en brannslange av nyheter.
Den gikk fra vegg-til-vegg,
fordi det representerte var så mye større enn denne ene mannen.
Når du tenker på finanskrisen,
var det et øyeblikk der alle mistet hjemmet sitt,
og pensjonsordningen sin.
Arbeidsledigheten øker.
Folk ville peke fingre, men de var store institusjoner,
de var bygninger, i manges sinn.
Og plutselig ankommer Bernie Madoff åstedet,
og han blir personifiseringen av denne krisen,
han blir ansiktet for finanskrisen.
Alt hatet, all giften, alt sinnet som var fokusert på Wall Street, på alt,
kunne de plutselig legge på ham.
Og folk vil vite hvorfor Madoff fikk kausjon?
Hvorfor bor han i leiligheten sin,
i motsetning til en annen mindre heldig person
som ikke har like økonomiske midler
som holdes uten kausjon på Rikers Island.
Det virket ikke riktig.
I begynnelsen hørte du om Bernie Madoff.
Så får du høre om noen investorer.
Filmskaper Steven Spielberg, Mets-eier Fred Wilpon…
De dristigste navnene på listen over investorer dukket opp først.
Elie Wiesel, Nobels fredsprisvinner og Holocaust-overlevende…
For første gang…
Jeg følte en slags,
ikke fysisk, men åndelig, mental nakenhet.
At alt ble tatt.
Det tok flere dager, uker i noen tilfeller,
å sette sammen de pensjonerte fengselsbetjenter,
de pensjonerte lærerne, de pensjonerte tannlegene.
Disse var ekte mennesker,
og du kunne se dem, du kjente dem, du så ansiktene deres.
Plutselig ble det menneskelig. Det ble virkelig.
Da faren min gikk bort sa lillebroren min:
"Alle pengene til pappa var hos Madoff, så vi kan vel la det ligge."
Jeg bestemte meg for å pensjonere meg fordi jeg sa:
"Herregud, det er penger der."
"Jeg kan leve på de pengene. Jeg kan ta pengene mine og leve av dem."
Jeg flyttet til Florida og brukte pengene mine,
penger jeg hadde spart, for å kjøpe huset,
og jeg tenkte: "Dette blir kjempefint, fordi jeg får min andel,
som betaler tilbake pengene jeg har i huset,
og så har jeg penger til å pensjonere meg."
"Dette er det siste stedet jeg skal bo." Jeg var svært lykkelig.
Jeg hadde vært i huset i fire måneder da broren min ringte
og sa: "Bernie Madoff ble arrestert for svindling."
Og det var et sjokk.
Jeg tenkte ofte: "Hva hadde skjedd om faren min levde og hørte nyhetene?"
Jeg tror det ville tatt knekken på ham, selv raskere enn kreften.
Faren min var hos Madoff siden tidlig på 80-tallet.
Vi hadde rundt 30 millioner dollar spredt på alle kontoene,
og så gikk pengene hos Madoff bort med et "Puff!"
Uten videre.
Det var 30 millioner Monopol-dollar.
Jeg følte meg dum over at jeg ble lurt, noe jeg selvsagt var.
Og familien min sa:
"Rich har hatt Wall Street-erfaring, så han forstår hva som skjer."
Burde jeg ikke visst bedre?
Så det påvirket meg personlig.
Da jeg først hørte om det som skjedde og visste at jeg ikke fikk penger,
var jeg veldig lei meg, redd.
Hva skal jeg gjøre? Jeg kan ikke lete etter jobb.
Jeg var allerede midt i syttiårene.
Men jeg følte meg forferdelig for faren min, selv om han var død.
Det er et uttrykk som moren min brukte, "Det er en shanda for naboene,"
som betyr at naboene dine vet at du tok den dårlige avgjørelsen.
Det er synd.
Han ble lurt.
Det gjorde meg veldig sint.
Min kone og jeg hadde tatt visse økonomiske avgjørelser.
Vi har en sønn med nedsatt funksjonsevne,
og tenkte: "Vi trenger ikke livsforsikring fordi vi har dette hos Madoff,
dette reiregget, som til slutt ville bli brukt til hans omsorg."
Det gikk til dundas.
Mitt oppdrag var å prøve å beholde moren min i huset sitt,
huset som min far bygde i Palm Beach.
Men jeg visste at huset, som var vår største eiendel,
måtte ta fyken.
Moren min ble knust av det.
Men ikke gråt over spilt melk.
Mange folk mistet alt.
En kontorforbrytelse er annerledes enn en industriforbrytelse.
I en industriforbrytelse, faller likene om før etterforskningen.
Og i en kontorforbrytelse så faller de etter.
En fransk investeringsforvalter
som hadde 1,5 milliarder dollar av sine kunders penger med Bernie Madoff
ble funnet død på kontoret sitt på Manhattan i dag, et tydelig selvmord.
René-Thierry de la Villehuchet.
Det var overalt på nyhetene.
Thierrys selvmord.
Det skjedde 11 dager etter at Bernie overga seg.
Thierry låste seg inne på kontoret den kvelden,
skar opp armene sine og blødde i en søppelbøtte,
så det ikke ble så rotete for vaskehjelpen.
Han valgte sin egen måte å dø på,
en smertefull løsning,
for å sone for sine utelatelsessynder.
For en bortkastet mann.
Han var en æresmann, og han ble forrådt.
Det var traumatisk for meg personlig.
Jeg gråt i tre dager,
fordi jeg vurderte å ringe Thierry.
Jeg visste at han hadde mistet mye. Jeg visste at firmaet hans var over.
Skulle ønske jeg hadde tatt kontakt og kanskje forhindret det.
12. MARS 2009
For det som kan være siste gang,
forlot Bernie Madoff sin penthouse til syv millioner dollar tidlig i morges
og dro til føderal domstol.
Bernie bestemte seg for å erklære seg skyldig fordi han var det.
Han hadde veldig lite å vinne ved å gå til retten.
Det ville ha forlenget en prosess
som utsatte familien hans for
en ubarmhjertig grad av offentlig oppmerksomhet.
Han tok avgjørelsen. "La oss bli ferdig med dette."
"Jeg må bli kvitt kameraene, jeg må beskytte Ruth og guttene."
De kom med en rekke anklagelser om verdipapirbedrageri og hvitvasking,
og det er en lang prosess.
Han måtte ikke bare si "skyldig", han måtte forklare hva han hadde gjort.
På slutten ber advokaten om å fortsette kausjonen
frem til Bernie kan bli dømt, noe som vil skje flere måneder senere.
Dommeren sa nei.
"Han erklærte seg skyldig, han er en tilstått forbryter, han blir fengslet."
Og i det øyeblikket vet du at Bernie skal i fengsel den dagen.
Kunne hørt en nål falle i rettssalen.
Og man kunne høre håndjernene rundt håndleddene hans.
Han var innkvartert i Manhattan kriminalomsorg
til han kunne bli dømt.
Regjeringen og aktoren ville at jeg skulle forhandle med dem, for å…
inngå en slags avtale ved å gi informasjon om hvem som var involvert i svindelen.
De trodde at jeg ikke kunne gjøre dette på egen hånd,
at det måtte være andre involvert.
Da Bernie Madoff sa: "Jeg gjorde det alene",
visste jeg at han beskyttet familien sin mest,
og selvsagt de ansatte.
Det er umulig at én person kan utføre en så komplisert svindel.
De ansatte på 17. etasje er de jeg kaller de dumme medsammensvorne,
som alle ble ansatt som videregående,
uten å vite noe om hvordan Wall Street fungerte,
og gjorde det mulig for operasjonen av denne Ponzi-svindelen,
uoppdaget, i årevis.
Under etterforskningen, var det store forsvaret til alle de ansatte,
og til og med Frank DiPascali,
at de ikke visste at det var en Ponzi-svindel.
Da de sa at de ikke visste at det var en Ponzi-svindel,
sa de også: "Vi visste at handlene ikke var legitime,
men at Bernie hadde eiendelene et sted i Europa
og gull og eiendom for å dekke det."
Det er fortsatt ulovlig.
Føderale etterforskere ryter ned 20 år med bedrageri i Madoffs firma,
og går utover Bernie,
og ser på sønnene Andrew og Mark som ledet handelsaktiviteter.
Andrew og Mark Madoff visste
at virksomheten for investeringsrådgivning
ikke var lik et vanlig meglerkonto.
Kanskje de ikke visste at det var en Ponzi-svindel,
men de visste at det ikke var som fremstilt.
Jeg jobbet der i 25 år.
De guttene vokste opp foran meg.
De gikk aldri ned til investeringsrådgiverene.
De jobbet ikke der. Det var ingen forbindelse.
I søkelyset har vi også Madoffs kone i 49 år, Ruth,
som ikke er tiltalt i saken.
Jeg har ingen kommentarer nå.
Jeg blir ofte spurt: "Tror du Ruth visste om det?"
Jeg gransket Ruth nøye.
Ruth hadde et kontor rundt hjørnet fra Bernies kontor.
Gikk inn på kontoret hennes,
åpnet arkivskapet og tenkte: "Vi traff gullminen!"
Hvis Ruth Madoff hadde et gatenavn,
ville det vært Ruthie Books, for hun var veldig organisert.
Personlig selvangivelse, kontoutskrifter, informasjon om Bernies båter,
eiendom de eide…
Det lå der perfekt for oss.
Så vi lærte mye om Bernies livsstil,
men jeg så aldri noe som pekte på at hun visste om Ponzi-svindelen.
Vi vet ikke hva Bernie delte med henne.
Faren min var veldig pengebevisst.
Han prøvde å oppdra meg på en pengebevisst måte.
Og han sa: "Hvis det ser for godt ut til å være sant, er det det."
Men han fulgte ikke sine egne råd.
Jeg klandrer ham ikke.
Jeg klandrer myndighetene.
SEC trodde på kjeltringen.
De ble også lurt.
Hvis du har SEC som jobber og gjør en etterforskning,
og i stedet for å ha riktig effekt,
som er å lett avdekke svindelen,
så tillater du svindelen og gir svindelen troverdighet,
og den vokser på grunn av etterforskningen.
Det er en alvorlig tiltale mot myndighetene.
Jeg tror ikke han ville blitt tatt hvis det ikke var for finanskrisen.
"Vi beklager, og vi fikser problemet."
Det var svaret i dag fra SEC.
Angerfulle regulatorer ble kritisert av Kongressen i dag
etter at en skjærende rapport hevdet at byrået var inkompetent.
Kongressen etterlyste en etterforskning, og jeg måtte vitne.
Så da jeg dukket opp, kom jeg tidlig.
Alle setene til pressen var tatt.
Jeg snakket med alle i pressen, lot dem vite at det ville bli en toppkamp,
og de kunne forvente et fengslende vitnesbyrd.
Og ved siden av pressen satt alle SEC-arbeiderne.
Og jeg signaliserte at jeg skulle denge dem.
Som dagens vitnesbyrd vil avsløre,
prøvde teamet mitt og jeg vårt beste for å få SEC til å etterforske
og stenge Madoffs Ponzi-svindel
med gjentatte og troverdige advarsler til SEC som startet i mai 2000,
da Madoff Ponzi-svindelen kun var mellom 3 og 7 milliarder dollar.
Vi visste da at vi hadde gitt nok røde flagg og matematiske bevis
for at de burde ha kunnet stoppe ham.
Dessverre, siden de ikke svarte på mine skriftlige innlegg i 2000,
2001, 2005, 2007 og 2008, så sitter vi her i dag.
Det var som en eksplosjon du aldri hadde sett før.
Byrået ristet.
Han var så spesifikk og uvennlig
angående fiaskoene.
Sekretæren er overbemannet
og har for få ansatte med relevant bransjeerfaring
og profesjonelle attester til å finne svindel,
selv når en sak på flere milliarder dollar blir gitt til dem med teskje.
Dere har ingen unnskyldninger.
Dere bør be om unnskyldning til Madoff-ofrene.
Sekretæren fortsetter å brøle som en mus og bite som en loppe.
Jeg foll høre at det var det mest opphetede vitnemål siden Watergate.
Jeg tror jeg snakker for alle når jeg sier vi hater svindel.
Vi skulle ønske det aldri skjedde. Vi skulle ønske…
Men jobben deres er å forhindre svindel, ikke hate det.
En fyr førte dere til denne møkkahaugen som er Bernie Madoff,
og stakk nesen deres i den, og dere fant det ikke ut.
Dere kunne ha stengt Madoff på en halvtime ved å følge opp en av påstandene hans
om at de ikke foretok handler.
Hvis dere er vakthunden, har dere mislyktes i oppdraget deres.
Skjønner dere det ikke?
Er SEC for vennlig med industrien?
Er de fanget av denne bransjen,
eller passer de på oss? Passer de på skattebetalerne?
Da jeg begynte å gjøre forretninger med alle kundene mine,
var jeg en liten fyr uten noe.
Jeg var en liten gutt fra Queens.
Gikk ikke på Harvard.
Hvorfor skulle noen stole på meg med forretninger?
Gi meg pengene deres?
Men det første jeg lærte var:
hva enn du gjør i denne bransjen,
aldri bryt et løfte.
Et løfte var et bånd.
Du stolte på alle.
Men ingenting i denne bransjen er slik det ser ut.
Det at Bernie Madoff erklærte seg skyldig tror jeg trakk oppmerksomhet fra banker
og kanskje andre store investorer
som burde havnet i fengsel, men slapp unna.
Jeg mener at feeder-fondet opphevet ansvaret deres
og hadde ikke strafferettslig ansvar
for at alle disse folka ble ruinert.
Deres skyld var en fullstendig mangel på selskapsgjennomgang, som var jobben deres.
Og jeg tror at eierne av Fairfield Greenwich,
Sonja Kohn, alle de folkene burde ha havnet i fengsel.
Men Madoff kunne aldri ha begått svindelen han utførte
uten medvirkning fra JPMorgan Chase.
JPMorgan er de eneste som har sett Bernie Ponzi-svindel:
brukskontoen.
703-kontoen.
Banken fastsatte at du hadde i perioden fra 2003 til 2008
et innskudd hos JPMorgan Chase mellom tre og seks milliarder dollar.
-Stemmer det? -Ja.
Det er nok til å gjøre bankfolk oppmerksomme på det
at dette ikke er et vanlig bankforhold.
De hadde en lovmessig forpliktelse i henhold til Bank Secrecy Act
å overvåke den kontoen
og å forstå hva virksomheten hans var.
Når du flytter mer enn 10 000 dollar gjennom et banksystem,
og bankmannen ikke ser logikken i den transaksjonen,
genererer det noe som kalles en mistenkelig aktivitetsrapport.
Og så begynner politiet å se på det.
FBI.
Hvordan overfører du milliarder av dollar
i falske transaksjoner frem og tilbake i store banker
uten å få en SARs-rapport?
Folk visste å ikke stille for mange spørsmål.
Hvis du får god avkastning og får masse penger,
og du ikke skal stille spørsmål, så lar du være.
Og grådighet kan gjøre det mot folk.
JPMorgan betalte et par milliarder dollar i bøter
for sin rolle i Madoff-saken.
Men ingen havnet i fengsel. Ikke én person i banken ble funnet skyldig i noe.
Faktisk var ingen engang tiltalt.
Hvordan er det mulig, spør jeg?
Dette er sånn de gjør forretninger.
JPMorgan Chase har erklært seg skyldig i fem store kriminelle konspirasjoner
med milliarder av dollar de siste seks årene.
Når de blir tatt trenger de aldri oppgi fortjenesten de har gjort.
De betaler en bot og fortsetter.
Så JPMorgan Chase tjente penger
på Madoffs forbrytelser.
Og jeg må tro at de forsto hva som foregikk.
Madoff-svindelen satte mange andre svindler i skyggen.
Det er den største Ponzi-svindelen hittil i verden.
Regnskapsoppgjøret på slutten, etter at alle fant ut av det i 2008,
var 64 milliarder dollar folk trodde de hadde hos Madoff.
Sekstifire milliarder dollar.
Men det var fantasipenger.
Bernie hadde skapt det ut av tynn luft.
Ikke glem at de 64 milliarder dollar
var den falske profitten som ble generert.
Men det er et annet nummer som var ekte penger.
De ekte pengene folk ga Bernie i kontanter var på rundt 19 milliarder dollar.
Nitten milliarder dollar i kontanter ble investert hos Madoff.
Det er et utrolig tall, 19 milliarder dollar.
Fra ideelle organisasjoner som hadde investert penger,
til stiftelser, til enkeltpersoner,
til folk som hadde solgt en familiebedrift og investerte sparepengene sine i det.
Mange satte penger på Madoff, alle pengene sine,
og tapte alt.
Etter den sjokkerende oppdagelsen at Bernie ikke hadde investert noe,
at det ikke var bunker med verdipapirer gjemt i et bankhvelv,
var det fortvilelse.
Men fortvilelsen ble lysere da dommen kom fra Washington
at Bernie var medlem av Securities Investor Protection Corporation.
SIPC, som det kalles.
SIPC ble etablert i henhold til lov om verdipapirinvestorer i 1970 av Kongressen,
og formålet er å drive et forsikringsfond
for å gi opptil 500 000 dollar per konto
hvis megleren tar pengene og ikke kjøper verdipapirene.
De 500 000 dollarene kommer ut av Wall Streets lommebok.
Wall Street finansierer SIPC gjennom avgifter som medlemmene betaler.
Men i Madoff-saken bestemte domstolene at
det burde være et unntak for Ponzi-svindel fra vedtektene.
SIPC-forsikring gjelder ikke i en Ponzi-svindel.
Men dette er bare tull.
Det er akkurat når det er en Ponzi-svindel at kundene trenger forsikringen.
Det ironiske er at
forsikringsfondet hadde vært utilstrekkelig i nesten to tiår.
I 1990 bestemte SIPC
at hvert medlem burde bidra for å finansiere forsikringsfondet
med 150 dollar i året,
ikke per kunde, som ville vært en spøk,
men per firma.
Det er mindre enn de bruker på blomster hver dag.
Til syvende og sist var det så mange Madoff-ofre
at hvis de skulle kompensere alle, ville SIPC ha gått konkurs.
Så det var der Irving Picard gikk inn.
Han ble Madoff-bestyreren.
En bestyrer er en som er ansvarlig
for å avvikle en registrert meglerforhandler som går konkurs.
Picard er utnevnt av Securities Investor Protection Corporation.
Honoraret betales av Securities Investor Protection Corporation.
Irving Picard må finne ut hvem som skylder hva.
Det er en formel som Picard mener er den enkleste.
Det kalles netto-formelen.
Vi fortsetter å få ut penger, og vi prøver å være rettferdige.
Noen er nettotapere,
som betyr at de ikke klarte å få pengene ut av Ponzi-svindelen.
Men la oss si at jeg er en tidlig Madoff-investor.
Og jeg har hele tiden tatt ut penger,
uten å vite at det er svindel, og jeg har tjent mer enn jeg har lagt inn.
Ifølge bestyreren er jeg en nettovinner,
og jeg må gi pengene tilbake.
Det kalles et clawback.
Disse clawback-rettssakene ble inngitt av bestyrerne
mot hundrevis av investorer.
Men det var et ganske omstridt problem,
for mange av nettovinnerne var mindre, eldre investorene
som hadde vært med Bernie fra begynnelsen.
De hadde investert penger med ham, og så levd av profitten
som han tilsynelatende genererte for dem gjennom årene.
Hvis bestefaren min åpnet en konto hos Bernard Madoff,
og kontoen ble arvet av moren min,
og da hun døde, arvet jeg kontoen,
ville du spurt meg som barnebarn
å betale tilbake for uttak bestefar gjorde for 45 år siden.
Så du kan forestille deg at folk var rasende,
spesielt de som hadde tatt ut penger hvert år
for å finansiere pensjonisttilværelsen eller sende ungene på college.
Og forresten betalte de skatt på det.
Folk sa: "Hvordan kan jeg gi tilbake penger jeg alt har gitt til kemneren?"
Så Picard tok penger fra ett sett Madoff-investorer
for å betale et annet sett Madoff-investorer,
som jeg kaller den omvendte Ponzi-svindelen.
Ofrene ble ofre på nytt.
Jeg hadde vært hos Madoff så lenge, siden 1992,
og vi tok ut mer penger enn vi satte inn.
Så bestyreren kom tilbake til oss og sa: "Hit med det."
Vi hadde det ikke,
for vi tok ut pengene og brukte dem hvert år.
Og clawback-saken vår fortsatte i årevis.
Mange år med å ringe advokatene og spørre: "Hva er det som skjer?"
Vi kunne ikke planlegge resten av livet.
Det var fryktelig. Helt fryktelig.
På et tidspunkt ble vi fortalt at det er bedre å skille oss,
for vi hørte at de ikke tok konas eiendeler.
Men man vet ikke, og nå stoler du ikke på noen lenger.
Men vi sa: "Nei."
Vi tenkte vi skulle ta kampen på en annen måte,
som var gjennom Gjenvordighetssøknaden.
De ga deg et skjema for å fylle ut og si…
Ja, de sa: "Hvis du gikk inn i skapet ditt
og solgte alle klærne dine nå, hva ville du fått for det?"
Og jeg hadde seks jeans.
Hva er verdien av smykker?
-Smykker. -Jeg har ikke smykker.
Det hadde vi ikke. De ville vite om kunstverk…
Vi har ikke kunstverk.
Vi fylte ut skjemaet som viste hva vi har, som ikke er mye.
Dette er smertefullt for oss å gå gjennom år etter år, uten å vite hva som vil skje.
Men til slutt virket det.
Advokatene våre i New York snakket med dem og bestyreren sa:
"Dere er frie."
Jeg mistet mannen min i flere år,
fordi alt han prøvde å gjøre var å finne en løsning.
Og han ble så oppslukt av å finne løsningen.
Det var en del av ham som var borte.
Og det krever sitt.
Jeg tjente alle pengene, jeg investerte det.
Jeg gjorde selskapsgjennomgangen og all ble slengt i trynet mitt.
Det er én ting å miste sparepengene sine,
og det er ille.
Men det er forferdelig når du også mister huset.
Jeg tror du må skille hvem ofrene er i denne saken.
Det er enker der ute som…
Dette var alle pengene deres, som de ga til Bernie.
Folk som investerte via feeder-fond.
De visste ikke bedre.
Men hvis du ser på store investorer,
folk som hadde hundrevis av millioner eller milliarder av dollar med Madoff,
som er veldig smarte, sofistikerte…
De inngikk i bunn og grunn en avtale med djevelen.
Jeg tror de visste hva de ble med på.
Vi snakker om de fire store investorene.
Norman Levy, Jeff Picower, Stanley Chais og Carl Shapiro.
Jeg hadde et spesielt forhold til de fire store kundene.
De ville ikke ødelegge for meg heller,
Vi hadde et nært familieforhold, og jeg tjente mye penger for dem.
Du dreper ikke gåsa som legger gylne egg.
Picower var litt annerledes.
Picower oppførte seg som en medsammensvoren.
Jeg tror ikke at Bernies Ponzi-svindel kunne overlevd uten ham.
Bernie trengte Picower
for å holde pengene i gang,
og jeg mener at Bernie Madoff hjalp Jeffry Picower med skattesvindel.
De brukte hverandre.
Dessuten tjente Picower mer penger på Madoffs bedrageri enn noen andre,
og Irving Picard visste hva som foregikk.
Så etter at Madoff ble arrestert,
begynte Irving Picard å jage ham for penger.
Irving Picard, bestyreren med ansvar for å få tilbake tapte penger i svindelen,
saksøkte den PR-sjenerte Picower og hans kone,
og viste til umåtelige avkastninger helt oppe på 950% i Madoff-investeringene
på et tidspunkt da gjennomsnittlig avkastning på markedet var rundt 9%.
Jeg har alltid trodd at Picower visste mye mer om svindelen.
Dessverre får vi aldri vite det.
Etterforskerne prøver å finne ut hvordan Jeffry Picower døde
på bunnen av bassenget i Palm Beach County.
Politiet etterforsker hans død som en drukning,
men de utelukker visst ikke noe.
De visste åpenbart at han var midt i å bli holdt ansvarlig
for sin rolle i Ponzi-svindelen,
og at han kunne ha prøvd å begå selvmord.
Men den generelle enigheten fra obduksjonen var et hjerteinfarkt.
Hvis Jeffry Picower hadde levd, tror jeg at han ville ha blitt tiltalt.
Mens Jeffry Picower burde ha havnet i fengsel,
klarte Picard å få tilbake pengene.
Jeffry Picowers kone, Barbara, er tvunget til å gi tilbake 7.2 milliarder dollar
av den urettmessige vinningen av Ponzi-svindelen.
Vi håper at positive og rettferdige utfall,
som Picower-forhandlingene og flere av våre andre forlik,
kan og vil bli gjentatt.
Når det gjelder de andre investorene,
må Norm Levys eiendom returnere 220 millioner dollar.
Stanley Chais' eiendom gikk med på å betale 277 millioner dollar.
Og Carl Shapiro tapte 625 millioner dollar.
Irving Picard hadde fått tilbake mer enn 14 milliarder dollar
av de cirka 19 milliardene i kontanter som hadde strømmet inn i svindelen.
Ingen kunne drømt om å gjenvinne så mye penger.
Men metodene som loven krevde at han brukte var hjerteskjærende.
Å dra etter uskyldige Madoff-ofre, hvorav gjennomsnittsalderen var 70…
Noen av dem måtte jobbe på Walmart…
Å saksøke dem for pensjonen og huset deres,
og hvor mye avgifter de tok, synes jeg er samvittighetsløs.
Irving Picards advokatfirma fakturerte i løpet av mange år
over en milliard dollar for å overvåke Madoff-forvaltningen.
Irving Picard ble en veldig rik mann som et resultat av Madoff-katastrofen.
Jeg tror ikke prosessen var rettferdig i det hele tatt fordi vi var uskyldige,
og å ta oss gjennom alt det.
Jeg føler meg utsatt.
Men jeg føler meg annerledes.
Analytisk sett var det den eneste måten å betale de andre ofrene på.
Ved å ta tilbake penger fra folk som tok ut mer,
fordi det finnes ikke andre penger.
Jeg liker ikke loven, men jeg har ikke et bedre alternativ.
Jeg tror det var en nødvendig ondskap vi måtte gjennomgå,
og bestyreren gjorde jobben sin.
IRVING PICARD, ESQ. AVSLO FORESPØRSELEN VÅR OM INTERVJU,
HENVISER TIL PÅGÅENDE MADOFF-RETTSSAK.
29. JUNI 2009
De tre siste månedene har Bernie Madoff tilbrakt dagene sine
i en fengselscelle på Lower Manhattan, ikke langt fra denne retten.
I dag skal han finne ut hvordan han vil tilbringe resten av livet.
Jeg våkner hver morgen og kona mi…
Jeg har det som betyr noe.
Og han kan ikke ta det bort.
Det sier mye om USAs historie med å straffe kontorforbrytelser
at den største frykten Madoffs ofre hadde da han nærmet seg straffedatoen,
var klaffen på håndleddet.
At han på et vis ble klappet på hodet
og sendt til et ganske hyggelig fengselsmiljø
for å tilbringe en ganske mild straff.
Dette hadde skjedd. Folk hadde sett det.
Da jeg dro til straffeutmålingen i juni 2009,
var det mange av Bernie Madoffs ofre i rettssalen.
De var svært fengslende da de snakket om alt de hadde mistet.
Jeg skulle til å pensjonere meg. Det vil aldri skje, slik ting er nå.
Jeg går i butikken og må passe på hva jeg kjøper.
Det var noe helt annet.
Jeg våkner midt på natten og drømmer om dette,
og hvordan… Skaden han har gjort på hele familien min.
Den enorme økonomiske smerten var noe jeg aldri hadde sett før.
Forsvarsadvokaten, Ike Sorkin, ba om barmhjertighet og føyelighet.
Han sa: "Dette er en 70 år gammel mann!"
"Han kommer ikke til å begå en slik forbrytelse igjen."
Og så sa Bernie: "Jeg vil vende meg til ofrene mine og be om unnskyldning."
Det merkelige var at
Bernie Madoff ikke hadde noe uttrykk.
Han viste ingen anger. Han var ikke emosjonell.
Han var som en økonomisk seriemorder.
Han klarte å se enker i øynene og ta pengene deres og si:
"Du blir tatt vare på. Du kan stole på meg,"
og ruinere dem i neste åndedrag.
Og han gjorde det om og om igjen.
Og så begynte dommeren å snakke.
Han kunngjorde at han måtte pålegge en dom
som ville gjenspeile omfanget av Madoffs forbrytelse.
Og dømte ham til 150 år.
Dette var en symbolsk dom.
Det var en dommer som sa:
"Du har påført samfunnet så mye skade."
"Samfunnet vil påføre deg en tilsvarende mengde skade på deg."
Det var et bemerkelsesverdig øyeblikk i rettssalen.
Da Madoff selv erklærte seg skyldig og ble dømt, var det et ønske
fra flere offentlige etater, ofre, av oss alle,
for å holde de involverte ansvarlig.
Og i en periode var jeg medlem av teamet
som saksøker alt som angår Madoff Securities-svindelen.
Det tar flere år før de setter sammen hele saken
basert på alt Frank fortalte dem,
og dette fører til tiltale mot ansatte i 17. etasje
som var medskyldige i Ponzi-svindelen, ifølge myndighetene.
Annette Bongiorno og Jodi Crupi fikk seks år i fengsel.
Både Jerry O'Hara og George Perez fikk to og et halvt år.
Det som noen ganger blir glemt
er at Peter Madoff ble etterforsket av aktorer.
Peter Madoff erklærte seg skyldig og ble dømt for to saker,
en forfalskning av en meglerforhandler,
og å ha en kriminell konspirasjon som faktisk hadde flere kriminelle mål.
Ingen av de anklagene anklaget ham for å delta i Ponzi-svindelen,
og han insisterte på at han ikke visste noe om det.
Likevel ble han dømt til ti års fengsel.
Frank DiPascali er siktet for verdipapirbedrageri.
Men fordi Frank samarbeider med myndighetene,
blir ikke straffen hans gitt før saken er ferdig.
Saken er over etter flere år.
Frank har lungekreft og dør innen fire uker,
og blir aldri dømt.
Dette var en svindel av episke proporsjoner,
og alle de som ble dømt i retten var involvert i svindelen i flere tiår.
Og hendene deres var ikke bare skitne, men ekstremt skitne.
Samtidig var de tydeligvis ikke hovedsvindlerne.
Så var straffen de fikk
rettferdig?
Det bestemmer ikke jeg.
Ville det vært kraftigere straff hvis jeg var dommeren?
Det ville det.
Etter at Bernie ble arrestert, var det så mange som hatet Mark og Andy.
De hatet disse kjekke unge mennene, som de så på som monstre.
Siden skandalen brøt, har ikke presset lettet for Mark eller broren Andrew.
Jeg vil at familien hans skal føle smerten de har påført familien vår.
De ble utsatt for den mest nådeløse, voldsomme,
fiendtlige publikums- og mediedekningen jeg har sett.
Mr. Madoff?
Sønnene ble sjokkert og forferdet over sin fars forbrytelse.
Og de konfronterte Ruth med behovet for å velge.
De insisterer faktisk på at hun bryter all kontakt med Bernie.
"Det er ham eller oss," sa de til henne.
Og enda verre:
"Det er ham eller barnebarna dine."
"Velg."
Men hun kunne aldri gi helt slipp på ham.
De hadde vært sammen siden hun var 13 år gammel.
Hun kunne ikke forlate ham i nødens time.
Og det startet opp flere måneder med konflikt
mellom Ruth og hennes elskede sønner.
De nekter å treffe henne.
Familien ble knust.
Som om den ble knust med en hammer.
Det han gjorde mot meg, broren min og familien min, er utilgivelig.
Det han gjorde mot tusenvis av andre, ødela livene deres…
Jeg vil aldri forstå det, og jeg vil aldri tilgi ham for det,
og jeg vil aldri snakke med ham igjen.
Andy fant en måte han ville gå videre på,
men ikke Mark.
Det gjorde ikke det.
Det var for mye.
Har du snakket med faren din?
Ingen kommentar. Jeg kan ikke hjelpe deg.
Han gikk til et mørkt sted.
Og jeg vet ikke om det var noe noen kunne gjort for ham,
for han ble stadig anklaget.
Insinuasjonene fra folk. Det var ingen lettelse.
Han hadde ingen steder å dra.
Det er vanskelig for meg å snakke om Mark.
Madoff-skandalen tok en tragisk vri på lørdag
da den eldste sønnen til den vanærede fengslede finansmannen
ble funnet hengende fra et rør i sin fasjonable leilighet i New York City,
død av selvmord.
Politiet sa at 46 år gamle Mark Madoff
ble funnet av svigerfaren sin like etter 07.30
med et svart hundebånd rundt halsen,
og Madoffs to år gamle sønn sovende på rommet sitt.
Han etterlater seg fire barn fra to ekteskap.
Jeg husker at jeg tenkte da
at det var en "F deg" til faren sin.
Han gjorde det to år etter at faren hans fortalte ham om Ponzi-svindelen,
og jeg tror han planla det med vilje på jubileet som en måte å si til sin far:
"Du gjorde dette mot meg."
Jeg kommer ikke over det han gjorde mot ham.
Det er fordi jeg har en sønn som er på hans alder,
og jeg kan ikke forestille meg at han lider slik.
Og han led, han led virkelig.
Det er nok derfor jeg gråter.
De var svært nære. Han var bestevennen min.
Og jeg ville hjelpe ham.
Jeg skulle bare ønske jeg hadde gjort det han ville.
Jeg vet ikke om det ville gjort en forskjell eller ikke, men…
Hvis jeg kunne endret på ting, iallfall hvis jeg prøvde.
I etterkant av Marks død ble Ruth enda nærmere Andy.
Det var en slags tilnærming mellom dem,
og han ble en stor kilde for støtte og oppmuntring for henne.
Og så med nesten for mye sorg til å tro,
var kreften som Andrew beseiret et tiår tidligere
kommet tilbake…
og i en virulent form.
Det var forferdelig, men Andy kjempet.
Jeg sa: "Tror du det ville hjulpet å snakke med Bernie?"
Han sa: "Det skjer ikke."
Jeg så ham om våren.
Han kom for å snakke med en klasse jeg underviste på Princeton.
Og under lunsj med forloveden sin sa han til meg:
"Pappas forbrytelse…
det drepte broren min raskt, og den dreper meg sakte."
Andrew Madoff døde av lymfekreft i en alder av 48 år,
seks år etter at far Bernie Madoffs beryktede Ponzi-svindel
på 65 milliarder dollar kollapset.
Han døde med familien rundt seg og etterlot Ruth alene.
Mannen hennes låst inne for livet, begge sønnene borte.
Bernard Madoff vet i det minste at han får tak over hodet.
Kona hans, Ruth, har ikke den forsikringen lenger.
I går beslagla politibetjenter
Bernard Madoffs penthouse på 7 millioner dollar.
Leiligheten er borte,
og det er de beslaglagte boligene på Palm Beach i Florida,
Sør-Frankrike og Long Island,
noe som etterlater kona hjemløs.
Jeg var der da vi kastet henne ut av leiligheten.
Vi tok alt og sa: "Du må ut herfra."
Jeg var på kjøkkenet, og tar inventar av smykkene hennes.
Hun virket nummen og sjokkert.
Og hun røykte en sigarett.
Jeg sa: "Ruth, det vil drepe deg."
Og hun sa: "Om det kunne gjort det."
Hun virket ganske oppgitt over denne dårlige slutten.
POLITIMESTER
Ruth Madoff har forlatt huset.
Hun har overgitt all personlig eiendom til US Marshall Service.
Plutselig var hun en nomade.
Hun bodde i to kofferter i bilen.
Og det var livet hennes nå.
Hun mistet alt.
Hun mistet sin posisjon i livet,
hun mistet begge sønnene sine,
og hun mistet mannen sin som hun hadde vært sammen med siden hun var 13.
USAS JUSTISDEPARTEMENT
Da jeg besøkte Bernie i fengsel i årene etter,
var det veldig lite som var autentisk
rundt Bernies beskrivelser av svindelen, om hva han følte for det han hadde gjort,
men jeg følte at det var det autentiske beviset på sorg
om det som skjedde med familien hans.
Bemerkede psykiatere jeg snakket med om Madoffs sak
mente at det Bernie sørget over var tapet av familiens tilbedelse.
Det var ikke akkurat det at han elsket dem
men elsket at de elsket ham.
Som er ren narsissisme og ren sosiopat.
Men hva enn det var, så jeg at det tok på ham.
Takk.
Takk. Sitt, alle sammen.
Det er et ubestridelig faktum
at en av de viktigste bidragsyterne til vår økonomiske nedgang
var en oppklaring av store finansinstitusjoner
og mangelen på tilstrekkelige reguleringsstrukturer
for å forhindre misbruk og overflødighet.
En kultur av uansvarlighet slo rot
fra Wall Street til Washington til Main Street.
Spørsmålet er hva vi skal gjøre nå?
Vi valgte ikke hvordan krisen begynte,
men vi har et valg i arven krisen etterlater.
Jeg tror den globale finanskrisen viste oss
at du ikke kan stole på Wall Street.
Eller på investeringsbankene.
Eller Wall Street-analytikere og vurderingsbyråer,
og man kan ikke stole på regulatorene.
Madoff var syndebukk for finanskrisen.
Ingen ble satt i fengsel, utenom Madoff og noen av hans undersåtter.
Ingen fra vurderingsbyråene havnet i fengsel.
Ingen fra Wall Street-analysemiljøet.
Ingen i investeringsbankene havnet i fengsel.
Konsernsjefene havnet ikke i fengsel. De fikk hente bonusene sine.
Bankene deres ble reddet.
Men ingen reddet Bernies ofre.
Du kan ikke distansere deg fra ofrene.
Å se hva de gikk gjennom
er vanskelig.
Til slutt døde moren min før vi måtte selge huset.
Den siste dagen, da jeg pakket og dro, var en av de verste dagene i mitt liv.
Jeg kjørte gjennom porten på enden.
Og jeg begynte å gråte som…
Kunne ikke holde igjen.
Jeg forlot ikke kun huset som min far bygde,
som min mor bodde i.
Det var slutten på Palm Beach-livet.
En stor del av livet mitt. Over, borte.
Jeg leier en leilighet, så jeg eier ikke lenger.
Jeg savner det huset.
Jeg ville gjerne beholdt det,
men jeg lærte å leve uten mye penger.
Kanskje det er det fine faren min lærte oss: å overleve.
Så jeg misliker ikke å måtte flytte eller gjøre nye ting.
Nå lærer jeg alt om Shakespeare-skuespill,
og jeg tenkte at Bernie Madoffs historie er veldig Shakespear-aktig.
Det passer med måten Shakespeare likte å skrive,
og han hadde en skurk, og han hadde barn,
men han ville ha makt.
Og det er en tragedie.
Det faktum at Bernie Madoff ble overlevert til FBI av sine sønner
gjorde det om til noe enda mer tragisk med tanke på forræderi,
og jo mer jeg studerte historien,
desto mer begynte jeg å se det som en lignelse om sviktet tillit.
Det er monsteret i alles skap.
Det er frykten under senga.
Det er det alle vet kan skje med hvem som helst.
De eneste som kan lure deg fullstendig er folk du stoler helt på.
Og prisen på å stole på noen er at de kan forråde deg slik.
Folk vil tro på god avkastning uten risiko.
Alle vil ha det i sin portefølje,
men de jager Den hellige gral.
Den hellige gral eksisterer ikke i virkeligheten,
eller ikke i finans.
Madoff var falsk. Det var ikke noe ekte der.
Kan det bli en ny Bernie Madoff i fremtiden?
Det blir en ny Bernie Madoff.
Det skjer. Merk mine ord.
Madoff-saken. Det er en rekordstor sak i 2008.
Men husk…
rekorder er til for å bli brutt.
SONJA KOHN NEKTET ALLE FORSEELSER I FORBINDELSE MED MADOFF,
HEVDET AT HUN OGSÅ VAR ET OFFER AV SVINDELEN.
I 2013 FANT EN BRITISK DOMSTOL AT
KOHNS "ÆRLIGHET OG INTEGRITET HAR BLITT ØDELAGT."
ETTER MADOFFS ARRESTASJON STARTET FAIRFIELD GREENWICH GROUP EN RETTSSAK
FOR Å GJENOPPRETTE 1,2 MILLIARDER.
I 2011 INNGIKK SELSKAPET ET FORLIK MED AT BESTYREREN FIKK 230 MILLIONER DOLLAR,
OG GA 70 MILLIONER DOLLAR TIL OFFERETS FOND.
SELSKAPET INNRØMTE ALDRI NOEN FEIL. INGEN KRIMINELLE SIKTELSER BLE GITT.
JPMORGAN CHASE ANERKJENTE EN OVERSIKTSMANGEL
PÅ OVERVÅKING AV BERNIE MADOFFS BANKTRANSAKSJONER,
MEN SELSKAPET HEVDET AT INGEN ANSATTE HJALP BEVISST TIL I SVINDELEN.
HVIS DU ELLER NOEN DU KJENNER KJEMPER MED SELVMORDSTANKER,
KAN DU FINNE INFORMASJON OG RESSURSER PÅ www.wannatalkaboutit.com
Tekst: Håkon Jordheim