Приїхали.
Барселона.
Хоакіне, допоможи братові.
Ось. Бери.
Кармен, допоможи. Романе, не давай матері піднімати важкого, чуєш мене?
Куди це ви, шмаркачі?
Ти чого?!
-Нариваєшся? -Спокійно.
-Гей, ти! -Забий. Це невдахи.
-Давай, ходімо вже. -Гівнюк. …
Не зважайте на вантажників. Шукають проблем. Що будете?
Нам два цикорії.
Вибачте, у кого запитати про роботу?
У того. Що позаду.
Його звати Саласар.
Добридень, сеньйоре Саласар.
Добридень.
Ми з братом шукаємо роботу.
Будь-яку.
Щасти.
Послухайте. Ми працюватимемо цілий день, якщо скажете. Мій брат сильний. Вартий
трьох. Платимете за двох – отримаєте чотирьох.
Тоді краще найняти лише його.
Так.
А я думаю за трьох.
Хм…
У доках немає вільних місць.
Але, коли щось з'явиться, матиму вас на увазі. Як вас звати?
Роман і Хоакін Манчадо.
Вибачте, будь ласка, що турбую вас, але біля хвилерізу знайшли тіло, і нам
потрібно, щоб ви допомогли його ідентифікувати.
Щойно я розклався, щоб рибалити, як помітив тіло.
Нас викликали ці рибалки і щось мені тут не подобається. Ми підозрюємо, що це може
бути один із ваших. Лусіо Наварро. Минулої ночі не повернувся після зміни,
дружина написала заяву.
Слухайте, між нами кажучи, у Лусіо були не найкращі часи і він любив добряче
прикластися до пляшки.
Це він. Бідолашний Лусіо.
ЗАЛІЗНА РУКА
Що ти хочеш?
Побачитись.
Я зараз не можу.
Я внизу. На кілька секунд. Відчини.
Кажу: не зараз. Я декого чекаю.
-Скільки він платить? Я дам вдвічі більше. -Не починай, Романе. Ми
ж домовилися на вечір.
Це не значить, що не можна і зараз. Я зранку вільний.
Відчини двері.
До вечора.
Кріс. Кріс.
Бувай.
Чао.
Поверни мої довбані гроші, Річі!
Рікардо! Не тікай, сволото!
Рікардо!
От курва!
Рікардо!
Ну що, гівнюче? Нам вдалося.
Ми дісталися Барселони. Старий пишатиметься.
Що сталося? Ти, бляха, дивний, Аріелю.
Погане передчуття.
Ти про що, дурило?
Я був у Чакте.
Він віщував майбутнє.
Мою смерть.
Пророчив, що загину… …
У Середземномор'ї.
Тепер ясно. Тому ти сказав татові, що не хочеш їхати.
Забий, придурку. Залишимо сраний контейнер і менш ніж за добу повернемося
до Мексики. З тобою все буде добре.
Я подбаю про тебе, гівнюче.
Так не можна робити, тату. Ці кораблі стояли на рейді більше доби.
Якщо я скажу ще почекати – вони підуть від нас.
Є пріоритети, доню. Тампіко пріоритетний.
Це моя робота, моя відповідальність.
Ейвон диспетчерській. Просимо дозволу почати маневр стикування. План
розвантаження надано. Ми готові і чекаємо.
Говорить Хоакін Манчадо. Перальто, у нас проблеми. Необхідно пришвартувати інший
корабель. Пробач, нічого особистого. За шість годин ви зможете почати
розвантаження. Я підготую кілька команд своїх найкращих робітників.
Якого біса, Хоакіне? Росіо, ти там? Ти ж головна диспетчерка. Що скажеш?
Слухай, не смикай мене за яйця, Перальто.
Та пішов ти, Хоакіне. В сраку тебе!
Якщо хочеш розвантажитися в Таррагоні – будь ласка, але забудь про те, щоб знову
повернутися до Барселони. Подумай добре.
Можна домовитися, Хоакіне… Росіо…
Приготуватися до розвантаження. Перший кран – на позицію. Чекайте команди.
Призначте док для Тампіко.
-Хоакіне, зараз на голову впаде. Обережно! -Йди сюди!
Один, два, три, чотири, п'ять. П'ять, десять, п'ятнадцять… сорок, сорок п'ять,
п'ятдесят…
Не так швидко! Повільніше висипай! Бо ще покалічишся!
На що дивишся?
Он звідки справжні бабки беруться.
Із моря. Не з землі.
Бабки, які тебе годуватимуть сьогодні, беруться звідти. Спускайтеся на землю і
мерщій до роботи, я не жартую.
Манчадо. Бракує кількох мішків цементу. Мене це вже дістало: ви тягнете все, щойно
-я відвернуся! -Сеньйоре Маттіас, присягаюся, це не я.
Годі божитися. Усі ви однакові. Невдячні злодюжки. Я вирахую з твоєї
платні.
Гей! Він же сказав, що це не він.
Справді? Тоді, може, це був ти. Чи твій брат. Та не проблема, я і з вашої платні
-вирахую. -Ні, ні, ні, ні, сеньйоре
Маттіас. Це… це був не Хоакін.
Добре, достатньо вже. Але як наступного разу не дорахуюсь мішка – звільню тебе до
дідька. І малих забереш із собою.
Хоакіне!
Ось тобі твій цемент.
Геть звідси.
Оглухли? Геть звідси, довбані голодранці!
Через твою дурну гординю – ми усі помремо з голоду.
Я знайду щось краще, батьку. Обіцяю.
Слухаю. Так.
Давай, давай. Давай.
Вас зрозумів. Під'їжджаю…
А тепер – третя. Третя передача.
Як справи, Романе?
Спочатку той, а тоді – царська пошта.
Точно?
Так, точно.
Уперед! Ми починаємо розвантаження.
Усе добре.
Прибуває. Прибуває.
Стопайся, Рікардо.
Мора.
Приготуйся. Оце наш. Царська пошта.
Починай, ми готові.
Так?
Як розвантаження? Усе гаразд?
Так, усе йде за планом. Розвантажуємо царську пошту.
Тоді, будь-ласка, скажи якого хріна двоє лягавих зараз їдуть до Тампіко, га?
Не маю поняття. А що вони тут на хрін забули?
Худий, виріши питання.
Де, в біса, цей Мікі, коли він потрібен?
-Якщо що, повідомляй. -Не можна облажатися.
-Що там? -Говорив з Одноруким. Каже,
двоє лягавих їдуть у бік Тампіко.
Бляха.
Вікторе.
-Другий, прийом. -На причал їдуть копи. Це не наші.
Якщо обшукають контейнер – нам гайки.
Тягни час, як можеш. Я спробую їх позбутися.
У сраку тебе!
Я ж казав. Що тут робить цивільна гвардія?
Спокійно.
Що тут роблять ці недоблядки?!
Вони розберуться.
Сподіваюсь, вони розберуться, довбані іспанці.
Добрий вечір, сеньйоре. Звичайна перевірка. Покажіть, будь-ласка,
декларацію.
Звісно.
Ось вона. Ще можу показати… план розвантаження. Га? Є все.
Перевіримо кілька контейнерів.
Нащо це вам?
Ви зірвете нам план роботи, а ми вже й так відстаємо.
Ми маємо наказ.
Гей, що відбувається?
Роман другому.
Що, в біса, відбувається з краном?
Бляха. А щоб тобі, гівняне лайно. Я слухаю.
Мікі, де ти зараз? Що відбувається?
Так, так. Я ще не знаю. Я в дорозі.
Що це значить? Чорт забирай! За що ти отримуєш гроші?
Не переймайся. Розберуся. У мене все під контролем.
Негайно забери цих вилупків з мого доку.
Другий, прийом. Кран вийшов із ладу.
Можливо, система керування. Заклинило.
Чули, офіцере? Кран сьогодні наче сказився.
Ну, ми не підемо звідси, доки контейнер не розвантажать і ми не зможемо
-його оглянути. -Якісь проблеми? Митниця
дозволила розвантаження, усе добре.
Ми маємо прямий наказ від Алькасара перевірити тут усе.
Ви блокуєте розвантаження. Я ж вам сказав: митниця жодних питань не мала.
Хочете зупинити процес при такому навантаженні?
Попри усю мою повагу, це марнування часу. Ми повністю погодили це
-розвантаження. -Карселен, Антунес, що відбувається?
Потрібно перевірити вантаж.
-Чудово. І? -Я їм сказав, що все узгоджено.
Добре. Ось і все, кінець історії. У третьому секторі якась пригода, Сілва
викликав підкріплення.
-Це наказ Алькасара. -Та щоб ти всрався, Карселен. Митниця
каже, що все добре, так? І ваш начальник вам наказує. В чому проблема? Поясните?
-Я вас питаю: в чому проблема? -Зрозумів, сержанте.
От і добре. Ідіть. Усе гаразд. Я про все подбаю, не хвилюйся.
Доброї ночі.
Чудово.
Повідомте, як усе владнаєте.
Зрозумів.
Як там наш кран?
Готово. Вони їх позбулися.
Ще б трохи і все.
Вікторе. Прийом.
Так. Ех… Згоден
Що він там казав?
Та все те саме. А що від нього чекати? Ага, та щодня одне й те саме. Я ж кажу.
А я так і думав. Те, що. і вчора.
Я не хочу це робити. Знаєш. Але тобі не звикати
Хоч би до ранку не стояти тут.
-Це наша робота. -Гей, мужики!
-А це ще хто? -Ти до нас?
-Що тобі треба? -Що це з ним?
-Чого ти хочеш? -Що? Що ти робиш?
Чого ти хочеш?
Гей-гей-гей! Не треба, пацани!
Падло!
Ні, ні, ні, ні, ні.
Годі, прошу.
А?!
Так, непогано, друже.
Це ж ви казали, що чотирьох варті?
Так і є.
Я втратив чотирьох вантажників. Поглянемо, чи впораєтеся.
Ідіть за мною.
24 ГОДИНИ ДО ПЕРЕДАЧІ
Ще раз таке станеться – і ти більше ніколи не зайдеш у порт.
-Ясно? -Все під контролем.
Чудово впорався синку. Вітаю.
Дякую.
Вітаю. Як життя? Почнемо?
Як ваш батько?
Батько добре.
Дуже зайнятий, як завжди.
-То він готує заміну? Таке життя. -Хм…
Не хочеться відпускати віжки, але зрештою вибору немає.
Ходімо.
Це наше.
Чистий.
З синьою позначкою. Там ще сорок дев'ять піддонів.
Карфора зв'яжеться з вами і передасть потрібні координати. А поки –
відпочивайте. Про товар я подбаю. Я радий мати справу з вашою родиною.
Навзаєм.
Вітання батькові.
Перекажемо.
Складіть товар назад у ящики. По одному… Обережно…
Скажи Моліні, що він скоро отримає частку. Може це його заспокоїть.
-Зв'яжуся з ним. -Буду вдячний.
Гей, тату.
Маєш хвилинку, поговорити?
Угу…
Послухай, я… я маю… невеличкий борг… на роботі. Небагато… Але ти ж знаєш
кредиторів… Вони на мене тиснуть.
-Перекрили мені кран. -Я теж перекриваю, синку.
Навіщо ти зі мною так?
Ти вже мав би навчитися витирати собі дупу, Рікардо. Все. Я поїхав.
Як хочеш так і викручуйся.
І жили вони…
Довго і щасливо разом.
Привіт, усе добре? Коли повернешся?
Сьогодні. Буду пізно. Хоакін попросив владнати справи з Моліною.
Зачекай хвилинку.
-Що? -Хвилинку.
Що це?
Не знаю. Відкрий.
Що таке? Я не можу зробити подарунок?
Ні, це не простий подарунок.
Так, правда. Це діамант.
Скільки разів ми говорили?
Чорт. У тебе буде все, що ти захочеш. Покинеш цю роботу. Ми втечемо далеко.
Але ж нам добре, як є?
Ця робота – моє рішення.
І не потрібен мені порятунок від принца. Це зрозуміло?
Зустрінемось у четвер?
Добре.
Ви програли!
Вмаж йому!
Якийсь у вас там цирк.
Дякую за зустріч. Ти ж знаєш Хоакіна. Коли йому щось стрельне – його не
зупинити. Прошу пробачення від його імені.
Я чудово його знаю. Та цього разу це вже занадто.
Мені прикро, Моліна, та вибору не було. Ти мав би розуміти, як працює порт. Ставки
занадто високі.
Працюй головою. Не дай кинути себе на землю. Не дай себе завалити, він достатньо
вправний. Ти зрозумів? Тримай дистанцію. Щоб не вдув. Послухай, ти кращий за нього,
ти кращий!
Хоакін багато кого починає дратувати. Не лише мене. І врешті хтось зупинить твого
боса.
Наступний бій.
Поклади його!
Єдине правило – жодних правил. Влаштуйте нам гарне шоу.
Починайте.
Усе гаразд, сеньйоре Манчадо?
Усе добре.
Хто тут?
Якого хріна?
Що за чортівня?
Гей! Гей!