ТЕПІК, ШТАТ НАЯРИТ, МЕКСИКА
Як почуваєшся, Аріелю?
Ну, реакція на світло нормальна.
А от з коліном… не ясно нічого. Відколи він не ходить?
Вже чотири місяці. Це почалося після землетрусу.
І відтоді ж рота не відкривав. Жоднісінького слова.
Фізично дитина здорова. Мені прикро, але я не маю медичного пояснення тому, що
відбувається. Може звернутися до психіатра?
Чемо, зачекай у машині.
Так, босе.
Ви знаєте, хто я, лікарю?
Так, знаю, я знаю, доне Рафаелю.
М-гм. Оце – мій єдиний син. На цей момент. Тому не треба пропонувати сраних
мозкоправів. А тим більше – перед моїми людьми. Аріель — із сім´ї Перейра, і йому
не треба лікувати голову. Ясно?
Мій син знову ходитиме, я зроблю для цього усе. І тоді ми прийдемо знову. І ви
визнаєте свою помилку.
Більше жодних лікарів. Годі.
Дуже розумне рішення.
Давай спробуємо духовні практики.
Кохана, ти про що?
Існують сили та енергії, які ми не розуміємо. Як і не розуміємо, що
відбувається з нашим Арі.
Що ти бачиш?
Бачиш?
Лихе око.
Чакте не обманув.
У цьому місті я і помру.
Не існує долі, Арі.
Єдиний спосіб уникнути смерті — дати йому бажане.
Твоє життя, Аріелю.
ЗАЛІЗНА РУКА
РОЗДІЛ ШОСТИЙ. ПОГАНА ПРИКМЕТА
От клята курва. Та сука ще тримається.
Уявляю, як затрахала Лао.
Дивись там за горилою. Не лишайте їх наодинці, щоб раніше часу її не вбив.
Гаразд.
Бувай.
Кажу тобі, довелося перекроювати увесь розклад. Тієї дівки не було вже два дні.З
членом, чи без – усі стивідори однакові. Самі нікчеми. І взагалі, нахріна тобі та
Нурія здалася?
Мали зустрітися, а вона прокинула.
Як бачиш, не лише тебе.
-Все, я до роботи. З богом. -Так, бувай.
Переказуй їй мої вітання.
Кому?
Та тій Нурії. Кілька ночей тому була тут, і змилася, не заплативши.
-Як це «не заплативши»? -Дуже просто. Я бачив, як пішла
до туалету, і зникла без сліду.
Не чіпай, ще розіб'єш.
Ти живеш у музеї.
-Бо мені тепер місце в музеї. -Не мели дурниць. Треба з'їхати
з Барселонети. І з цієї нори.
Май хоч крихту поваги. Тут я тебе народила. І, поглянь, ти таки став
чоловіком.
Знаєш, що ми зробимо?
Вибери місце, і я куплю тобі палац, як королеві.
Я старий щур портовий. Люблю запах селітри на шкірі.
Ось, поглянь. Навколо кружляли акули.
А ти їх тримала за жабри.
Звісно. Коли стоїш за барною стійкою, то бачиш людей справжніми. А не тими, яких
вдають.
-Зі вчора лишилося трохи рису. Голодний? -Не відмовлюсь. Дякую.
-То я тобі розігріваю. -Будь ласка.
Мамо, не треба. Тут виникли справи, я маю бігти. Пробач.
-Люблю тебе. Дякую. -Щасти.
Вибач, Хав'єре. Вранці нам це підтвердили. Усі активи заморожені.
А переказ до Мексики?
Не вдасться.
Заспокойся, Хав´єре.
Ти знаєш, що це за люди? Ти знаєш, чим я ризикую?
-Випий води. -Сам випий!
Що ти робиш?!
Вибач. Вибач мені…
А тепер – слухай мене. Я маю зв'язки у податковій, і вони погодилися на зустріч.
Ти в змозі відповісти на кілька питань?
-Ану зажди, бо зараз впаде. -Хлопці, підсобіть, притримайте отут.
Вікторе, собаки Мікі щось знайшли?
-Ні, нічого. -А ти бачив Романа і
Рікардо? Не можемо знайти їх.
Телефони мовчать.
Кілька днів вже їх не бачив. Та я розпитаю робітників. Як щось почую – дам
знати.
Добре. Дякую.
Добре. Спершу зникає вантаж, а тепер – вони. Італійці починають нервуватися.
Тільки цього нам бракувало.
Здається, щось має скоро відбутися.
Головне — знайти Рікардо та Романа.
-Це як? Прочесати Барселону? -Це зайве. Ходімо.
Роман — дуже старомодний. Усі його таємниці – під замком.
Росіо, ходімо. Давай. Погляньмо тут.
Його шафка.
Не можна!
Хвилинку.
Ось.
От же срань. Допоможи мені, Росіо.
Тут нічого. Немає нічого.
-Це що таке? -Покажи.
Барселона – Канкун. Крістіна Ранхель, Роман Манчадо.
-Хто така Крістіна Ранхель? -Повія твого дядька, на яку
він запав. На коли квитки?
Це на завтра по обіді. Це втеча.
Курвин виплідень.
-Думаєш, мій дядько украв наркоту? -Щоб почати нове життя – потрібні бабки.
Він підставив Рікардо, щоб обдурити нас.
-Ні, він не такий. -Про це потрібно запитати у нього.
Це Мікі. Говори.
Трохи невдалий момент, якщо чесно.
Не знаю…
Сеньйоре Боррас, будь ласка, поясніть нам ще раз звідки взялися та який подальший
шлях цих сорока мільйонів євро.
Серйозно? Знову?
Так, знову.
Неймовірно. Маячня. Послухайте. Усе абсолютно законно. Чого вони ще не
розуміють?
Сеньйоре Боррас, нагадую: ми тут лише з поваги до вас.
З поваги. Я теж можу висловити вам повагу.
Хав´єре, навіть не думай.
Ваш клієнт натякає на те, що я думаю?
Мій клієнт ні на що не натякає. Ми цілком готові до будь-якої співпраці.
Сеньйоре Боррас, за таких обставин ми змушені просити вас здати ваш паспорт. Ви
маєте лишатися у країні на час слідства.
Спускайся. Ні. Твій брат має пройти цей шлях сам.
Не бійся, Лу. Усе добре.
Господь – це мій захист. Господь – моя могутність. Господь піклується про всіх
нас!
Отче, ми віруємо!
-Алілуя! -Почуй, Боже, мої
благання, коли я шукаю тебе.
І прости, Господи, нам провини наші, як і ми прощаємо винуватцям нашим.
Ось побачиш, сонце. Кажуть, вінbсвятий, що творить дива. Він вилікує
-нас. -Бо сама людина не може
увійти до царства небесного.
-Я бачу вашу любов, браття. -Боже, алілуя!
І якщо ви поглянете одне на одного.
Я певен, що ви побачите і його.
Сьогодні серед нас є брат, який не може бачити усієї цієї любові.
Я кажу про нашого брата Елеасара, який одного ранку прокинувся у цілковитій
темряві, бо саме так діє диявол!
Але сьогодні ми переможемо сатану і ми вилікуємо нашого Елеасара!
Врятуй!
Господи, алілуя!
Вийди, сатано! Сатано!
Можу бачити.
-Чудо. -Це чудо!
Я бачу! Дякую!
-Це диво! Справжнє диво! -Ця пухлина була у нього в
голові. Це і є причина сліпоти!
Проте зараз, зараз Елеасар одужав! Чудо!
Чудо, чудо! Алілуя!
Алілуя! Алілуя! Дякую, господи!
Шановний пасторе, нам дуже сподобалася ваша служба. Ви маєте дар.
Як бачите, у нашого сина проблема, а лікарям я не вірю, бо вони не раз нас
підводили.
Ними керує зарозумілість і брак віри.
Я хочу запитати: наш син Арі встане на ноги?
Відповісти на це питання зможе лише Бог, наш Господь.
Я взяла на себе сміливість зробити пожертву на вашу церкву. Сподіваюся, ви не
проти.
Ви дуже щедра, сеньйоро…
Рамірес Перейра?
Мені буде дуже важко вам допомогти. Я зараз дуже зайнятий. Багато справ у
громаді. Та я молитимуся за нього… кожного дня… даю слово.
Розумієте, отче, нам треба не це. Потрібно дещо інше.
Нам потрібне одне з тих чудес. Ми спробували усе.
Розумієте, отче, нам треба не це. Потрібно дещо інше.
Нам потрібне одне з тих чудес. Ми спробували усе.
Вибач, що налякав. Я не хотів. Нічого особистого. Це просто формальність.
Массімо хоче поговорити.
Дай мені.
Доброго ранку.
Обережно, тепер униз. Униз.
Куди?
Уперед.
Сідай.
Сеньйоре Карфора. Отже, ми зустрілися, так?
Мої гроші.
Я дав тобі сорок мільйонів євро, щоб купити товар. Товару я не отримав. Тож маю
повернути гроші. Так працює економіка.
Так, так, так, так. Я чудово розумію вашу позицію. Цілком логічно.
Але те, що ви пропонуєте, це не зовсім практично.
Не зовсім практично?
Просто, коли товар з´явиться раптом, доведеться починати весь процес із нуля. І
технічно це було б дуже, дуже незручно.
Найкраще – це поставити операцію на паузу.
На паузу.
Ти здоровий, Боррас? Спітнів як свиня.
Так. Усе добре.
Ти щось приховуєш від мене?
Ні, зовсім ні. А що?
Боррас. Щирість, Боррас. Це завжди найліпше.
Я б не обманув вас, сеньйоре Карфора. Ніколи.
Якщо так, чому ти не сказав, що гроші заморожені?
Думав, я не дізнаюся? Чи ти вважаєш, що я ідіот, га?
Ні, ні. Ні-ні-ні. Я нічого не сказав, бо навіть не думав. Це невелика затримка, я
не хотів. турбувати вас.Мої юристи працюють з фінансовими установами, і ми
дуже швидко зможемо вирішити цю проблему. Я обіцяю.
Добре. Добре.
Де мої сорок мільйонів?
Ми отримаємо їх дуже скоро. Життям сина присягаюся.
Молодець. Ми переправимо ці гроші до Мексики із мулами. Триста тисяч на мула.
Триста тисяч… Це неймовірно багато грошей.
Триста кусків на мула. Один згорток – у піхву. Інший – у дупу. Хочеш,
продемонструю тобі?
Гаразд… Я спробую. Зроблю, що можу.
Звісно. Крапка.
А для мотивації я лишу собі щось твоє. Як депозит. Дотримаєш свого
-слова – я тобі поверну. -Ні, ні, ні. Ні, ні, ні, ні, ні, ні.
Будь ласка. Будь ласка, ні, ні. Ні.
-Зрозумів? -Ні, не треба! Ні, ні!
Дуже добре. Добре. Ось так. Молодець. Добре. Ну ж бо, Алексе, так. Добре.
Чудово. Так, гарний удар. Ну ж бо. Так. Коліна. Ось так. Ось так. Ну ж бо, до
кінця. Допрацьовуй. Стрибай, Супермен. Кидай його. На ринг.
Тепер на мішки. Я забув рукавиці. Ще удар!
Як ти, Алексе? Ти чудово виступив. Був прекрасний бій, курва. Та не розслабляйся.
Здаюся, дядьку. Я пас.
Це тобі.
Це що, все?
-Якщо замало – ти знаєш, де клятий -Вихід. Ти думаєш, це Ю-еФ-Сі?
Здаюся, дядьку. Я пас.
Уявляєш: битися із профі? У Лас-Вегасі.
-Мріяти не шкідливо. -Усе в наших руках. Маю
для тебе щось цікаве.
Для мене? Це ти про що?
Треба перевезти один товар.
Не спокушай мене, я вже давно зав'язав. Не хочу чути про схеми.
Це не така як завжди схема.
Це щось серйозніше.
Наскільки?
Поглянь.
То ти абсолютно певен, що це вона?
-Вже кілька місяців. -От же курва.
Мій контакт каже, що суддя Верховного Суду пхає носа, Несторе.
-І ти про це не знав? Ні хріна собі. -Я не Бог. Я не все чую, не все бачу.
Тепер треба витягнути з неї всю інформацію, яку вона має на нас. До
останньої краплі. Усе може піти псові під хвіст, Мікі. А ми тяжко працювали заради
цього.
У тому-то й річ. Спокійно, є одна ідея. Я знаю, де вона живе.
Чи жила.
А що б тебе. Курва мати.
Ні, не схоже, щоб тут хтось був. Я знайшов документи. Все, що вона про нас нарила. Я
заберу.
Добре. Гаразд.
Ну як, Сілво, наша Нурія розкололася? Продовжуйте її лоскотати, я думаю, вона
вже майже готова. Добре, до вечора.
Арі?
Арі, все добре?
Арі, як ти? Що з тобою? Сідай. Сідай.
Чому він знесилений? Ти ніби мав його лікувати, чи не так?
Твій брат позбувся дійсно важкого тягаря.
Тягаря, який ніяк себе не проявляв.
Ні.
Ми ще не закінчили.
Гей, що ти робиш? Там нікого немає.
Я шукаю Крістіну Ранхель. Вона ж тут живе?
Так, тут. Але вона не вдома. Дівчину вчора добряче побили.
Бачиш, я доглядаю кота, бо мені шкода, що тварина лишилася сама. І ще хтозна,
скільки його господарку протримають в лікарні.
Е-е… А в якій вона лікарні?
Вітаю, Крістіно. Я Росіо Манчадо. Навряд чи мене знаєш.
Знаю.
Як твій стан? Тобі вже краще?
Мені прикро, що так сталося.
Послухай, я шукаю дядька Романа. Мені треба поговорити з ним, і я знаю, що ви…
… знайомі.
Дядько не відповідає на дзвінки кілька днів уже. Що тобі відомо?
Нічого.
Проте завтра ви мали в Мексику летіти?
Яка Мексика? Як це?
Я нічого не знаю.
Я хочу відпочити, будь ласка.
-Крістіно, я не хочу тебе турбувати. -Я тут з вини твого брата.
Це зробив Рікардо.
Ти не знала?
Тож якось мені не хочеться спілкуватися. Вийди, бо викличу поліцію.
Мені шкода.
Що за херня коється?
Я доводжу, що прогнав братову смерть.
Тільки спробуй, виродку.
Ні, ні, ні, ні. Нехай, Лусіє. Не втручайся.
Тоді сам застрелься!
Як маєш віру – усе буде добре.
Стріляй.
Так! Так! Так! Так! Так! Так!
Це на удачу кулі.
Візьми їх собі.
Лусіє. Що із лицем, Лучі? Я захищений. Усе добре, Лусіє. Усе добре.
Ти ризикував життям, як мудак. Ти вже не дитина, Аріелю.
Тоді чому я почуваюся, як дитина? В мене дохріна сил та енергії. Хочеться
вирядитись і, як слід, відірватись.
Що ти, бляха, мелеш? Ти серйозно зараз про це думаєш?
Розслабся, Лусіє. Ти тільки уяви: ми з тобою знову у клуб завалимося, знімемо
повій і завтра, з похмілля, розберемося з царською поштою.
-Що ми з робимо - це підемо зараз у -Готель і наберемо батька. Щоб разом
усю цю хрінь якось владнати.
Та до біса, Лусіє. Знаєш, що? Ти вже стала мені як мама. А ти ж її навіть не знала.
-Ти довбане стерво, Лусіє. -А ти завжди будеш хворим дитям.
Ну і пішла ти, притрушена.
… Невиправдане застосування сили, порт…
Феде, тобі вже сказали про зміни у графіку? Із Сілвою. Гаразд, це все.
-Добраніч. До зустрічі, Мерсеро. -Так, босе.
Хорошої зміни.
Сюди.
-Що це було? -Що таке?
-Що сталося? -Курва.
Що сталося?
-А я знаю? -Що сталося?
Бляха.
Диспетчерська, у чому проблема?
Ми застрягли на десятому поверсі, хтось прийде допомогти?
Не хвилюйтеся, будь ласка. Ми відправимо техніка.
Покваптеся. Ми застрягли.
Ти в порядку?
Усе добре?
Яке там добре.
Намисто.
-Ти вкрала намисто? -Ні.
Це ти його вкрала?
Хай мене земля… не поглине. Я прошу хай вогонь… живцем не спалить мене.
Господи, Боже мій. Поверни силу у тіло раба твого. Це лише безпомічна дитина.
Благаю тебе, Боже. Вислухай мої молитви і зглянься. Господи-Боже.
Спробуй підвестися, любий.
Аріелю.
Можеш устати для мами?
Ну ж бо, синку. Підводся. Благаю тебе, любий.
Ну, годі, Лусія. Цей хлопець – шарлатан.
Гей, ваш брак віри турбує мене. Богові потрібна віра, щоб явити чудо. Віра ніби
добриво, яке потрібне рослинам для росту. Ніби вода, що їх зрошує, ніби світло, що
дає життя.
Що ти таке верзеш? Ти кажеш, що я винен у тому, що сталося із сином?
Та годі. Ходімо звідси.
Ні, ні, ні, ні. Цей мудак звинувачує мене у хворобі Аріеля.
-Ну все, годі. Облиш його. -Зачекай, Лусіє. Ну ж бо, повтори ще раз.
Ану, повтори.
-Облиш його, Рафаелю. -Повтори!
-Облиш його, Рафаелю.
Зачекай, Лусіє.
Кохана?
Кохана? Кохана, все добре? З тобою все добре?
Кохана! Кохана! Кохана! Усе добре?
Дитина, Рафаелю. Щось не так із нею.
Готуйте машину, летимо до лікарні. Не дайте втекти цьому проповіднику.
Сеньйоре Рамірес Перейра?
Вітаю, доне Рафаелю. У вас чудова донечка.
Ось вона.
Мої вітання.
А як моя дружина? Проведіть до неї.
Вона втратила багато крові дорогою сюди. Була дуже слабка.
Нам вдалося врятувати лише вашу дівчинку.
Мені дуже прикро.
Мої співчуття.
Босе.
Босе. Босе.
Привіт. Я – Аріель.Твій братик.
Назву її Лусія.
Привіт. Привіт, Лусіє. Привіт.
Привіт.
Будь ласка, прошу, хай земля не поглине мене…
Зараз…
-Відчиніть, благаю. Чорт… -Відчиніть…
Зараз…
Обережно.
Чуєш, дай мені руку. Іди сюди.
Отак, добре. Давай. Хапайся, ну.
Ось так. Чудово.
Чуєш, дай мені руку. Іди сюди.
Чуєш, дай мені руку. Ну, хапайся.
Ти вибрав Борраса для відмивання грошей. Ти прийшов, я вислухав і прийняв пропозицію.
Раніше він нас не підводив. І ти це знаєш. Це не єдине, що пішло не так.
Ще пропала царська пошта.
Це не моя проблема. А мексиканців і Манчадо.
Усе дуже просто. Я дав тобі гроші, а ти їх втратив. Оце і все.
Не хвилюйся. Боррас робитиме, що треба. Боїться до смерті.
Як щось не так – знайду і тебе. Зрозумів?
Зрозумів. Зрозумів.
Вітаю, хлопці. Зміна прийшла. Як там дівка?
Нічого не змінилося: ми її гамселимо, а вона мовчить.
Гаразд, розберуся.
Ми обоє знаємо, чим закінчиться.
Може заговориш і я піду? Гм?
Іди нахрін. Я нічого не втрачу.
Так?
Сеньйора Манчадо?
Так, це я.
Ми знайшли тіла двох чоловіків. Можливо, це ваші дядько і брат. Нам потрібно, щоб
ви допомогли їх упізнати.