DO BARCELONSKÉHO PŘÍSTAVU ROČNĚ DORAZÍ 70 MILIONŮ TUN ZBOŽÍ.
POUZE 2 % Z 6000 KONTEJNERŮ, CO SEM DENNĚ DOPUTUJÍ, NĚKDO ZKONTROLUJE.
V ROCE 2023 TU BYLO ZABAVENO 10 000 KILO KOKAINU
SCHOVANÉHO V KONTEJNERECH Z CELÉHO SVĚTA.
ODHADUJE SE, ŽE TO NENÍ ANI 10 % DROG,
KTERÉ PŘÍSTAVEM ROČNĚ PROJDOU.
BARCELONA JE PROTO
JEDNÍM Z HLAVNÍCH KORIDORŮ,
KTERÝMI DO EVROPY PROUDÍ LUKRATIVNÍ DROGOVÝ BYZNYS.
BARCELONSKÝ PŘÍSTAV
Čau v pondělí.
- Navarro! - Čau, Vyžle!
Jak je? Dneska končíš nějak pozdě, ne?
Co?
To máš teprve padla?
Jo, museli jsme vyložit zboží, co se zpozdilo,
dost jsme si mákli…
Dneska nejdeš na pivko?
Dneska ne. Musím domů.
Dcera nám chce představit přítele.
Aha. Pojď sem, nastup si.
- Co je? - Nic, chci s tebou mluvit.
Tak pojď.
Dobrej. Co se kruci děje?
Nic.
Dělníci si to vyřeší.
- Co? - Nastup si. Dělej.
- Ale proč? - Protože ti to říkám, Navarro.
- Vždyť říkám, že… - Takže po zlým?
Neblázni, Vyžle…
Nastup si, kurva.
Vyžle, neblbni, to se vyřeší.
Nastup. Nic ti neuděláme.
- Dělej. A tiše. - Vyžle, prosím, neunáhluj se.
- Ať mě pustěj. - Dělej, Navarro.
- To bolí. - Jdeme.
Nepleť se do toho.
Vyžle, prosím tě.
- Nastup. - Au, sakra.
No tak.
Co bude?
Měl jsi pravdu. Ten zmetek nás chtěl podělat.
Hej…
- Okrádat Manchadovi se nevyplácí. - To stačí.
Joaquíne, proboha, odpusť mi to.
Na kolenou tě prosím.
Já vím.
Vím, že jsem…
Vím, že jsem to posral…
Přísahám na svou smrt, už se to nestane.
To si piš.
Joaquíne, prosím tě, smiluj se.
Kvůli mýmu tátovi.
Kvůli němu jsem tu.
Protože si ho vážím.
Tvůj táta byl rovnej chlap.
Ty mu nesaháš po kotníky.
Otevři hubu! Dělej, ty zmrde.
Prosím, nechte toho!
Polkni to, vole.
Polkni, zmrde!
Nemrskej sebou.
Teď něco uvidíš, zmetku.
Otevři hubu a nehejbej se.
Jsem v přístavu už 40 let. Hodně se změnilo, ale jedno zůstává.
Krysy.
Krysy tu byly, než jsem přišel, jsou tu i teď
a budou tu pořád, až já tu nebudu.
Proto je musíme hubit.
Přenáší nákazy.
Nejhorší z nich je chamtivost.
Na tu není lék.
Kdo ji chytne…
Když se to nechá bejt,
rozšíří se to po celým přístavu, ani nemrkneš.
Když zabiješ…
Když zabiješ krysu,
dáváš tím signál dalším krysám. „Bacha. Tohle není švédskej stůl.
Nemůžete ohlodávat chleba našich dětí.“
Platí tu pravidla.
Ale tys tohle věděl.
Věděls to od svýho táty.
A tomu to řek tvůj děda.
Podívej se na mě.
Tys to věděl.
Takže ti odpustit nemůžu.
ŽELEZNÁ PĚST
KAPITOLA PRVNÍ PŘÍSTAVNÍ ZÁKON
- Dobré ráno. - Dobré ráno, pane Manchado. Černou kávu?
Jo, černou.
Díky.
Nazdar, Manueli. Jak berou ryby?
Ryb je málo, všude plast.
Časy se mění.
To jo. Jednoduchý to nebylo nikdy. Tu máš.
- Ne, to… - Jsou pro tebe.
Čerstvě nalovený.
No teda.
Moc si toho vážím, žes dal vnukovi příležitost.
Ty pomůžeš mně, já zas tobě.
Daří se tobě, daří se i mně.
- Díky moc, Joaquíne. - Já děkuju.
Můžeš mi je připravit a později mi je donést?
Holka!
Na, hoď je Joaquínovi na gril. Šup.
Ne, nech to být.
Později se stavím.
Jo. A řekni mu, že to máme u něj. Jo?
Zatím.
Neviděl jsi mého syna?
Ricardo je u náklaďáku, je na odjezdu. Tamhle vzadu.
Hodně práce?
Ne.
Hotovo. Povídej.
To ty povídej.
- Já? - Jo. Včera ses neukázal.
Jo, bylo už pozdě. Zůstal jsem doma.
Chodíš na ty terapie?
Jo. Každej tejden, tati.
Hele… Zítra se budou dít věci.
Nezapomeň, čekáme velkou zásilku.
Potřebuju, abys byl ve formě. Nezklam mě.
Jasný?
CELNICE KONTROLA ZBOŽÍ
Tak jo.
Tady.
Pospěšte, nestíháme.
Moment. Jen si to zapíšu.
- Čtyřiadvacet kusů? - Ne, osmnáct.
- V každé bedně? - A tady.
A tamhle vzadu taky?
Otevřete tu zadní řadu.
- Páni. - Wow.
Dobrý, ne? Jsou pěkný.
Jo, moc pěkný.
Všechny jsou černý, viď?
Velikost 7,5… Jo, tyhle jsou stejný.
- Máme otevřít i tyhle? - Jo. Podej mu tu třetí.
Tuhle?
Můžete otevřít i třetí řadu, prosím?
Joaquíne.
Všechno vyndat. Pak mi řekneš.
Néstore, jsi šéf celnice.
Postarej se o svý lidi.
Jsou to osmičky. Ty by synkovi byly, ne?
Joaquíne, tohle nejsou dělníci, ale státní zaměstnanci.
- Pracujou pro stát. - Tím spíš.
Myslíš, že nemají rodiny?
Že nechtějí dát manželkám
drahej parfém, kterej si nemůžou dovolit?
Nebo dětičkám Neymarovy tenisky?
Fakt pěkný.
Podle mě to není nutný.
Poslyš.
Věř zkušenějšímu.
Fakt hustý.
Tak si jedny vemte.
- Dík, šéfe. - Není zač.
Můžu dvoje?
Mám dvě děcka.
Stejně si je vezme.
Vtip je v tom, že tě požádá. Protože si tě váží.
Ale pospěšte. Máme skluz.
- Dnešní večer bude důležitej. - Já vím.
Přijede Francouz s Borrásem a domluvíme se na doručení zboží.
Hezkej den, Joaquíne.
Taky.
Nemáš od Polaris plán vykládky?
Ještě ho neposlali.
Přesuň je na jedničku a řekni jim, že jim dávám pět hodin.
- Ta Cartagena už nepočká. - Dobře.
Řekni jim, ať pohnou. Na molu začíná být těsno.
Nazdar, Rocío.
Ahoj, tati.
Jak to jde?
Trochu se nám to šprajclo.
Dvě lodi čekají už přes 24 hodin
a já už nevím, co jim mám říct.
Ať si to vyřídí se mnou.
Co se tam děje?
Problém s jeřábem číslo dvě. Od včerejšího večera zlobí.
Jestli se to neopraví,
budu muset začít posílat lodě do jinýho přístavu.
Co se tu hergot děje?
Co tady sakra vyvádíte?
Nefunguje kontrolní systém.
Nemůžete ho odpojit?
Je tam z dobrýho důvodu.
Odpojit ho nemůžeme. Moc fouká.
Takže co?
Počkáme, až se vítr uklidní.
Pak můžu jeřáb ovládat manuálně.
Nepřipadá v úvahu.
Potřebuju ho na zítra.
Tak musíme vyměnit ovládací panel.
Jak dlouho to zabere?
Když ho seženu dneska, dvě hoďky.
Můžeš mi to zaručit?
- Když říká, že to udělá, udělá to. - Můj bráška. Důvěřivej jako vždy.
Ten panel seženu. Začněte to rozebírat.
A příště mi dáte vědět.
Neser mě, Luisi. Potřebuju to dneska.
Chybí mi pár elektronických komponentů.
Jsme nevybavený, hergot.
Nemůžeš je někde sehnat?
Ne. Ostatní dodavatelé jsou na tom stejně.
Zkus si vystačit s jeřábama, co ti fungujou.
Neříkej mi, co mám a nemám dělat.
Jestli mi nemůžeš pomoct, obrátím se na někoho jinýho, jasný?
- Já ti teď pomoct nedokážu. - Super.
Kretén.
- Co si dáš? - No pivo, ne?
Dneska začínáte brzy.
Román začíná ještě dřív, ale na něj si nedovolíš, co?
- Hele, Paco! - No?
Dneska máme volno.
Jeřáb číslo dvě pořád nefunguje.
Slyšel jsem, že tu čekají tři lodě a brzo přijede čtvrtá.
Pojedou do Tarragony nebo do Marseille. Tady to vidím bledě.
To neznáš Joaquína. Vsaď se, že dneska ještě budem makat.
Bezrukej má šikovnou ruku, ale tak šikovnou zas ne.
Co myslíš ty? Budem ještě makat?
Budem.
- Děláš si legraci? - Vypadám tak?
Sakra, Joaquíne. Ty máš ale drzost.
Napochoduješ ke mně do kanceláře, jako by nic,
a chceš, abych odstavil svůj jeřáb a dal ti z něj, co potřebuješ.
Žádám tě o laskavost.
Ne.
Ne, laskavost vypadá jinak.
Podívej, už léta ti pomáhám, jak můžu,
ale tohle jde proti mýmu byznysu.
Oba víme, že máš stroje nazbyt. Tolik toho teď neodbavujete.
Máš zrovna volnej věžovej jeřáb.
Ten ti můžu půjčit.
Já potřebuju portálovej. Svůj.
Ne, to nejde, Joaquíne.
Víš to jistě?
Jestli to vím jistě? Co je to za otázku?
Jak dlouho už se známe, Molino?
Až moc dlouho.
Přesně.
Tak bys měl vědět, že je lepší být můj přítel než nepřítel.
O co ti jde?
Posuď sám.
Co ti to strká do zadku?
Joaquíne, prosím tě.
Prosím, stopni to.
Vyřešíme to, ale stopni to.
Tvoji ženu mám docela rád.
Pojďme jí ušetřit zklamání.
Poslouchej mě.
Vezmi si ten díl, ale tohle smaž.
Ty pomůžeš mně, já zas tobě.
To je obchod, Molino.
Jak to šlo?
Co myslíš?
Máte dvě hodiny, abyste ten jeřáb zprovoznili.
Protože je blbej. Blbější už bejt nemůže.
Samozřejmě ho chytili. Vzali ho…
Jen se smějte.
Vzali ho do kuchyně, dali mu…
Holka!
Jeřáb jede.
Zpátky do práce.
Co stojíš? Dej mi kafe.
Náklad brzo dorazí.
Je to naše nejvyšší priorita.
Nechci vidět jedinou chybičku.
Dávejte bacha, jasný?
Táhne z tebe chlast, Románe.
Kde jsi sakra spal, v autě?
To je moje věc.
Takhle to dál nejde. Najdi si normální ženskou.
Dej mi pokoj. Je to můj život.
Radši se starej, aby synek s kamionem dorazil.
Dělej si, co chceš, ale ožralej mi na plac nechoď.
Buď tady na 100 %, anebo tady nebuď vůbec.
- Už to jede! - Jasný?
Jo.
Do práce.
Víctore!
- Tak jo, zatím čau. - Ahoj.
Moc rád tě vidím.
- Nemoh jsem věřit, že tu teď pracuješ. - No jo.
Teď už věřím.
A ty vlasy! Sluší ti to.
Fakt.
Ty… vypadáš pořád stejně.
Jsem trochu elegantnější, ne?
To jo. Je vidět, že se ti daří.
Snažím se.
Koukni na moje holky. Pojď sem!
Koukej, co přines příliv.
Víctore!
Ahoj.
Čau, Rocío.
To snad není pravda.
Viď? Neviděli jsme se roky. Možná od svatby?
- Fakt? - No jo.
Asi máš pravdu.
Kdo je ten pán?
To je Víctor, kamarád mamky a taťky.
- A jak se jmenuješ ty? - Sandra.
Těší mě, Sandro.
Musíme jít.
Máme zpoždění.
Tak jdem.
Zajdem na pivko. Jako za starejch časů.
Jasně.
Rád jsem tě viděl.
Taky.
Už jde! Honem.
Pane Manchado!
Pane Manchado, co říkáte na…
Zdravím. Dobrý večer.
Ahoj.
Mluvila jsi s bratrem?
Po té scéně, co loni ztropil, pochybuju, že dorazí.
Dochvilnost není jeho silná stránka.
Promiňte nám to zpoždění. Vždycky se to protáhne.
Rád tě vidím.
Nápodobně.
- Jak se má pan otec? - Dobře. Pozdravuje tě.
Vyřiď mu, že ho navštívím, až bude po všem.
Že mu dlužím láhev koňaku. Nezapomněl jsem.
Javiere.
Díky, že jste vážil tak dlouho cestu.
Ale tlačí náš čas.
Náklad dorazí zítra večer.
Na Tampicu.
Vzali to po neobvyklé trase, aby nevzbudili podezření.
Přepluli Pacifik, kotvili v Indii a Číně.
- Budeme připraveni? - Jistě.
Naši mexičtí přátelé přijeli s plnými kufry.
Hodně prádla k vyprání.
- S tím si poradím. - To mě těší.
Jestli ti věří Carfora, věřím ti i já.
Doručení proběhne pozítří.
Čeká na to půlka Evropy.
Dealeři nemaj do čeho píchnout.
Jistě.
Je mi potěšením s vámi obchodovat.
Mně taky.
Máš ještě minutku?
O samotě.
Počkej na mě venku.
Slyšel jsem, že máte v přístavu nával.
Několik lodí stojí,
vykládka má skluz…
Měl bych něco vědět?
Nechal jsem tě snad někdy čekat?
Tampico na vykládku čekat nebude.
To doufám.
TICHÝ OCEÁN
Zkuste se spojit s kontrolní věží.
Tady Tampico.
Poloha 2 stupně, 2 minuty severně, 49 stupňů,
19 minut východně. Rychlost 20 uzlů.
Jede k nám člun, je od nás čtvrt míle.
Neidentifikovali se. Hrozí pirátské přepadení.
Neštvi mě! Já už to udělal!
Ale prosím vás. Jste srabi.
Kdo je na řadě?
- Šéfka! - Šéfka.
Šéfka, šéfka, šéfka!
Jde se na to.
To je vono!
Tequila.
Na šéfku!
Pojď, šéfko!
To dáš!
Tak se to dělá!
Kdo ještě si troufá, vy sráči? Kdo půjde další?
Co to? Co je, ty vole?
Co je, šéfko? Co tam vidíš?
Vemte si zbraně a mazejte ven.
- Dělejte! - Jde se na to, zmrdi!
- Jdeme! - No tak.
Dnes před tebou poklekám
a žádám tě, abys mě chránil
a podporoval.
Dej, ať rozeznám
nebezpečí,
které mi hrozí od nepřátel,
a nenech mě, abych se utopil
ve slabošských slzách.
Arieli!
Co se sakra děje, Lucío?
Piráti.
Jaký piráti?
Musíme ochránit carskou poštu. Dělej!
- Jaký piráti? O čem to mluvíš? - Dělej!
- Děláš si srandu? - Honem!
- Zásilka je v ohrožení! - Lucío!
Kapitáne.
Jsou tu!
Pojďte za mnou, ať můžeme vyjednávat.
Počkat!
Jaký je plán, kapitáne? Co teď hodláte dělat, chlape?
Nejlepší je neklást odpor.
Nevíte, o čem mluvíte.
Tenhle náklad je moc cennej, ten jim nedáme!
Svou posádku neohrozím.
Kapitáne.
Jste tam ještě?
Čas vypršel.
Doprdele.
Chcete do Barcelony dojet živej? Najděte si dobrou schovku.
Carská pošta do Barcelony dorazí zítra.
Zdá se, že to vzali jinou cestou, abychom si jich nevšimli.
Přes Pacifik se zastávkou v Číně a Indii.
Během plavby hlídají drogy Ariel a Lucía, z klanu Pereirů.
V matrjoškách jsou schované čtyři tuny kokainové pasty.
Až se zpracujou, dealeři za ně dostanou celkem přes 100 milionů eur.
Budeme monitorovat všechny výjezdy z přístavu.
Je nezbytné, abyste zjistil číslo kontejneru.
- Zvládnete to? - Jo.
Nemůžu ale zaručit, že ho před předávkou nezmění.
Tak to hlídejte, poručíku.
Stálo nás to hodně práce.
Udělám pro to maximum, ctihodnosti.
Dopadnout Pereirovi a Massima Carforu
bude nejtvrdší rána, jakou Španělsko drogovým pašerákům
zasadilo za posledních deset let.
- Ten byl můj, Lucío. - Soustřeď se, vole!
To čumíš, holka.
To čumím, kluku.
Honem! Jdeme.
Ještě není konec?
To dáš!
Já je zdržím. Ty to vem okolo.
Bež!
Tamhle!
Ty zmrde!
Drž hubu!
Zabiju tě, ty hajzle!
Pusť mě, ty svině!
Drž hubu.
Pusť ji!
Řekni těm zmrdům, ať odložej zbraně.
- Rozumíš? - Odložte zbraně, kluci!
Koukejte odložit zbraně.
- Odložte zbraně, chlapi! - Máme odložit zbraně!
Dobře, šéfko.
Obkličte toho černýho zmrda! Pusť ji!
- Jo, prostřelim ti hlavu. - Pusť mě, ty zmrde.
Drž hubu.
- Pusť mě, ty svině! - Zmlkni, ty děvko!
Drž hubu. Oddělám tě, rozumíš?
Zabiju tě, zmrde!
Ani se nehněte.
- Tos posral, ty parchante! - Ještě krok a zastřelím ji!
Zastřelím ji hned teď, jestli neodložíte zbraně, zmrdi!
Mám to u tebe.
48 HODIN DO PŘEDÁVKY
Dobrý večer všem.
Konsorcium podnikatelů,
nejstarší obchodní asociace v Evropě, založená roku 1711,
chce dnes oceněním Martího de Salata
vzdát hold společnostem a významným podnikatelům,
ať už za práci v uplynulém roce, anebo napříč jejich kariérou.
Děkujeme za podporu magistrátu
a restauraci Regia Maris,
že nám už několik let poskytují tak úžasné zázemí.
Porota se rozhodla, že podnikatelem roku se letos stane
přední postava Námořního konsorcia,
muž,
který už přes 30 let řídí terminál A v barcelonském přístavu.
Prosím obrovský potlesk pro letošního vítěze,
Joaquína Manchada Salase.
Cenu mu předá Marina Casals.
Díky.
Miguel Rosillo alias Miki,
šéf civilní stráže v přístavu, v tom jede taky.
Nevím, kolika se to přesně týká lidí,
ale určitě několika nejbližších kolegů.
Tušila jsem to.
Manchadův byznys nemůže stát jen na dělnících a celnici.
Potřebuje civilní stráž, aby ty drogy dostal z přístavu.
Jo. Viděl jsem to na vlastní oči.
Když se nám podaří předávku zmařit a chytit je při činu,
ukončíme Manchadovu třicetiletou vládu
nad barcelonským přístavem.
Překlad titulků: Alžběta Ambrožová