‎UN CRĂCIUN NU PREA FERICIT
‎Tati! Îmi pot schimba ‎scrisoarea către Moș Crăciun?
‎Nu, nu poți. Am trimis-o ieri.
‎Te rog, tată!
‎- Nu. ‎- Și eu vreau să o schimb pe a mea.
‎Copii! I-ați urat „la mulți ani” lui tati?
‎La mulți ani, tati!
‎Mulți ani trăiască
‎De ce urăsc Crăciunul?
‎Fiindcă e ziua mea ‎și, în loc să fiu sărbătorit,
‎am parte de asta.
‎- Frate! ‎- Bună, Roberta!
‎- Îi iei pe ai noștri? ‎- N-ai mașină?
‎- Acum, nu. ‎- Bine, îi iau eu.
‎- Bună! ‎- Vii cu iubitul tău Ale?
‎Da, cu Esteban.
‎- Nu-l așeza lângă unchiul Miguel! ‎- Bine.
‎Mersi, Nuria!
‎- Câți ani faci? ‎- Fac 41.
‎Nu uita că țin regim keto! ‎Te rog, am nevoie…
‎- Nu uit. ‎- …de broccoli!
‎- Îți iau broccoli. ‎- Mersi, pa!
‎Ce faci, frate?
‎A mai trecut un an. Ce cadou vrei?
‎- În afară de ce îți datorez. ‎- Ce vreau de ziua mea?
‎Să-ți iei mașina de pe teren.
‎Stai liniștit! Mă ocup.
‎Când e ziua ta de Crăciun, oamenii te uită ‎sau primești doar un cadou.
‎Nu două.
‎Dacă te plângi, te fac egocentric.
‎- Tati, mă ajuți? ‎- ‎Ce s-a întâmplat?
‎Mă doare mâna de la karate. ‎Ajută-mă s-o bandajez!
‎Povestește-i și tatăl tău! ‎Ca să vezi că nu exagerez.
‎Ce e? Ce ai făcut?
‎În ultima zi de școală, am găsit ‎niște căști și nu era niciun nume pe ele.
‎Așa că le-am luat și mama mă ceartă.
‎- Ai șters numele de pe ele? ‎- Nu era niciun nume.
‎Nu contează dacă era vreun nume pe ele. ‎Du-le la director și cere-ți scuze!
‎În viața reală, ‎când pierzi ceva, nu ți se dă înapoi.
‎Și sigur nu primești scuze. Așa e viața.
‎Exact, mami. Așa e viața.
‎În plus, eu am zis mereu: „Dacă trebuie ‎să sufere cineva, mai bine suferă alții.”
‎- Nu, e o zicală oribilă. Nu-l asculta! ‎- De ce?
‎După vacanță, duci căștile înapoi ‎și îți ceri scuze. Am terminat discuția.
‎Bine, mami.
‎Iar tu, dle Zicală, nu ai nimic de făcut?
‎Cum ar fi?
‎Așa e.
‎- Mersi pentru masă! ‎- Vreau să vorbesc cu tine.
‎- Stai la rând! ‎- Ce ai zis?
‎Nimic. Nu crezi că ai exagerat?
‎Serios? E bine să ia lucrurile altora?
‎Nu, și nici nu vreau să mă cert. ‎Facem pace?
‎Tu să-mi spui!
‎- Da, e o noapte sfântă, nu? ‎- Sigur.
‎- Ce vrei? ‎- Să mâncăm a doua zi cu ai mei.
‎- Nu, mersi. ‎- Nu e o noutate.
‎- Ai cumpărat cadourile? ‎- Bineînțeles… că nu.
‎Trebuie să scot niște bani și le iau.
‎Nuria vrea broccoli.
‎I-am făcut deja mâncare. ‎Îi iei tu pe ai tăi?
‎Da, Roberta zice că nu are mașină. ‎Cred că îi e lene să îi ia.
‎- Nu e sfârșitul lumii. ‎- Nu? Atunci, stai tu în trafic!
‎Nu sunt părinții mei, ci ai tăi.
‎Dar e Crăciunul și e ziua mea.
‎Toată lumea uită.
‎De ziua ta, te duci să-ți iei părinții
‎și primești un sărut.
‎- Iepuraș, asta e o modă americană. ‎- Vrei un sărut sau nu?
‎Crăciun fericit!
‎Am plecat.
‎Pa!
‎- Ce idiot! ‎- Pa!
‎- Depășire pe dreapta. ‎- Ce faci?
‎Dă-mi și mie ceva de Crăciun!
‎- Era să te lovesc. Ai grijă! ‎- Te rog!
‎N-am niciun ban.
‎Trebuie să pun luminițe pe casă, ‎ca Moșul să știe unde stau.
‎Poftim! Nu are bule, dar ține de sete. ‎Ai grijă de tine! Crăciun fericit!
‎Mersi că ai cumpărat de la noi, micuțo!
‎Hai să mergem!
‎- Bună dimineața! ‎- Bună!
‎Scuze! Traficul e nasol. ‎Crăciunul ăsta de rahat!
‎Nu vorbi așa! Sună urât.
‎E de rahat.
‎Ți-am luat cafea, Grinch.
‎Mulțumesc.
‎E rece, Conrado.
‎Ai văzut ferestrele?
‎Vino încoace! Uite!
‎Sunt murdare. Uite! Trebuie să le speli.
‎Nu pot, mă doare spatele. ‎Trebuie să mă operez.
‎Când?
‎Va trebui să mă operez ‎dacă mai spăl ferestre.
‎- Ai scos-o din burtă. ‎- Chiar mă doare.
‎- Trebuie să angajăm pe cineva. ‎- Nu.
‎Ce am vorbit? Trebuie să vindem mai mult ‎și să cheltuim mai puțin.
‎Ce se întâmplă ‎dacă angajăm pe cineva? Ia zi!
‎Ferestrele vor fi curate.
‎Nu! Vom cheltui mai mult.
‎Apropo, am nevoie de bani.
‎Apropo de cheltuieli, ‎voiam să vorbim despre această relicvă.
‎Am nevoie de un Mac. ‎Nu pot lucra, nu știu să folosesc un PC.
‎Nu pot să proiectez. Nu știu dacă este ‎ceva legat de Windows… sau sunt eu prost.
‎- Nu pot să fac… ‎- Gata, calmează-te! Respiră!
‎Așa.
‎Nicio grijă! Dacă vom vinde ‎crosa Lorenei Ochoa, îți iau computer nou.
‎- Nu se va vinde. ‎- Ai încredere!
‎- Stai! ‎- Ce e?
‎- Ce e asta? ‎- La mulți ani!
‎- E pentru mine? ‎- Bineînțeles.
‎Nu trebuia să te deranjezi.
‎Îți numără pașii, caloriile…
‎Previne infarctul. ‎E ca al lui Dick Tracy. Îl știi?
‎- Arată și ora? ‎- Da, sigur.
‎Ce?
‎- Nu. ‎- Ne îmbrățișăm?
‎- Nu. ‎- Vino aici!
‎- Nu. ‎- Ba da!
‎- Nu. ‎- Chuy!
‎Gata. Dă-mi drumul, Conrado!
‎Ajunge!
‎Ne vedem mai târziu. Trebuie să cumpăr ‎cadouri pentru copii și familie.
‎- Crăciun de rahat! ‎- Crăciun fericit!
‎Ferestrele, Conrado!
‎JUCĂRII
‎Iau un ursuleț.
‎„Casnică.”
‎La reducere. Tare!
‎Asta vrea Óscar?
‎Ce ciudat!
‎Asta e pentru mine.
‎EPUIZAT
‎O să-i placă.
‎Ia vino, scumpule!
‎Ce e?
‎- Mi-am terminat planșa viitorului. ‎- Ce anume?
‎- Planșa viitorului. ‎- Ce drăguț!
‎Mă voi concentra ‎pe a avea o familie minunată.
‎Iar restul va veni de la sine.
‎Ce? Avem deja o familie minunată.
‎Așa e.
‎- Dar mă întreb dacă facem totul bine. ‎- Da, iubito. Facem totul foarte bine.
‎- Vino! ‎- Ce?
‎- Apoi va urma asta. ‎- Ce anume?
‎Salonul de coafor.
‎- Salonul de coafor canin? ‎- Da.
‎Draga mea, nu cred că poți să fii ‎și casnică, și femeie de afaceri.
‎E complicat.
‎E cel mai sexist lucru ‎pe care mi l-ai spus.
‎Mă vezi ca pe o mămică. De ce n-aș fi ‎și mamă, și femeie de afaceri?
‎Nu mă înțelege greșit!
‎Te-aș susține, dar nu avem bani acum.
‎Știu, nu-ți cer bani.
‎Există investitori.
‎Le prezinți planul de afaceri, ‎le câștigi încrederea, investesc și gata.
‎Asta e o variantă. Dar mai e și terenul.
‎Dacă îl vindem, ‎luăm niște bani și te pot susține.
‎- Alo! Da, sunt pe drum. ‎- Unde ești, fiule?
‎Pa! Da, mamă. Cobor scările chiar acum.
‎Semnalizatoarele nu-s de decor, animalule!
‎Mai ușor, mamă! O să fac un accident.
‎Ești sălbatică, femeie.
‎Nu o suport pe Nuria. E nepoliticoasă.
‎- Tu ai educat-o. ‎- Ia uite!
‎- Și tu unde erai? ‎- Eu vă puneam o pâine pe masă.
‎Mă scuzați că vă întrerup, ‎dar nu-mi urați „la mulți ani”?
‎- Ba da, scumpule, la mulți ani! ‎- La mulți ani, fiule!
‎- Ești orb, idiotule? ‎- Tată!
‎- Tembelule! ‎- Mi-ai smuls centura.
‎- Era să mă sugrumi, tată! ‎- Ușor, fiule!
‎Nu-mi pasă că e Crăciunul.
‎- Surorile mele! ‎- Crăciun fericit, Chuy!
‎- Ce seară grozavă! ‎- Bună! Ce faci?
‎Pe aici, vă așteptam.
‎- Bine. ‎- Când pleci la Tulum?
‎Mâine, îți dai seama?
‎- Nu. ‎- Nu mă vei vizita?
‎- Nici gând, nu vreau denga. ‎- Idiotule!
‎- Ce idiot ești! ‎- Nuria!
‎- Ce e? ‎- Ce ai făcut? Arăți foarte bine.
‎- Să nu începi! ‎- Ce?
‎- Chiar arăți superb. ‎- Știu.
‎- Intrați! ‎- La mulți ani, frate!
‎- Mulțumesc. ‎- Așa e. La mulți ani!
‎Așa e.
‎- Mătușică! Unchiule! ‎- Crăciun fericit!
‎Da, mătușă.
‎Ai grijă de castroanele mele! ‎Îmi pierzi câte unul în fiecare an.
‎Sigur, nu-ți face griji!
‎Ce e, Jesús?
‎La mulți ani, scumpul meu!
‎- Mulțumesc. ‎- Dragul meu!
‎Mulțumesc că ți-ai amintit singură.
‎- Băiete! ‎- Unchiule!
‎Vreau un rom cu cola, mare.
‎- Atât de mare! ‎- Exact!
‎Intră!
‎- Bună! ‎- Surioară, intră!
‎Și?
‎- Chuy! ‎- Ce e?
‎Ți-am zis azi-dimineață. Esteban.
‎Prietene, pot parca acolo?
‎Nu e un loc bun.
‎Mersi, frate! Ești cel mai tare.
‎- Stai! ‎- Ce e?
‎Cine e ăsta?
‎Ban. Esteban.
‎- Fiindcă idiotul de Ramiro m-a înșelat. ‎- Care Ramiro?
‎Ce?
‎Am fost cu el opt ani!
‎Da, acel Ramiro.
‎- Acel Ramiro. ‎- Da.
‎- Ce faci, frate? ‎- La naiba!
‎- La mulți ani! ‎- Mersi, intră!
‎Mulțumesc mult. Intră!
‎Crăciun fericit!
‎Patru degete.
‎Îi pun mai puțin, altfel devine măgar.
‎Ajunge.
‎Prea multă vorbărie ‎și prea puțină băutură.
‎- Să n-o iei razna, unchiule! ‎- Nu. E tot ce beau.
‎- Eu am renunțat la băutură. ‎- Ce?
‎- Grozav! ‎- Dar ea n-a renunțat la mine!
‎Noroc!
‎- Unchiule, ajută-mă să iau niște scaune! ‎- În niciun caz.
‎În fiecare an mă puneți la treabă. ‎Anul ăsta sunt oaspete.
‎Bine. Ajută-mă tu, frate! ‎Nu mai face fața aia, haide!
‎Aici. Ia ăsta!
‎Dacă ai pantofii murdari, ‎dă-i jos înainte să intri în casă!
‎- Scuze! Mi-i scot acum. ‎- Nu-mi vine să cred.
‎Ia zi, cum merge cu facultatea?
‎Bine.
‎Și cu noul apartament?
‎Bine, e drăguț. E liniștit.
‎Sigur ți-au tăiat curentul.
‎Da. O dată.
‎E greu să locuiești singur.
‎Dar acum ești adult.
‎Nu mai poți locui cu părinții ‎sau pe bucata de teren.
‎Sigur că nu.
‎Nu.
‎- Voiam să-ți spun… ‎- Ce?
‎Trebuie să cumpăr ‎niște cărți în plus pentru școală.
‎Mai am nevoie de bani. Speram să mă ajuți.
‎Da, bine.
‎Cum ți-ai murdărit atât de rău pantofii?
‎- Cred că am călcat într-un rahat. ‎- Ce? Dă-i jos!
‎Frate!
‎Hai, scumpo!
‎Nu!
‎- Cine urmează? Unchiule! ‎- Eu!
‎- Dar am nevoie de medicament. ‎- Lasă băutura, unchiule!
‎Mă duc.
‎- Să vedem! ‎- Ușor.
‎O iau pe asta.
‎Te pricepi la luat.
‎- E rândul meu. ‎- Hai, dragă!
‎4-4!
‎- Acum iau! ‎- Nimic.
‎Nu am nimic.
‎Să vedem!
‎Vreau plicul ăsta.
‎Ba da, surioară.
‎- De ce? ‎- Pentru că aici sunt bani. Nu, tată?
‎Avem toți daruri? Le deschidem?
‎Mamă, Sandy nu are nimic.
‎Nu ai cadou?
‎Nașul tău are multe, îți dă unul.
‎Poftim? Nu. Trebuie să învețe să joace.
‎- Măi! ‎- Chuy!
‎Glumesc. Vino aici și alege, Sandy!
‎De fapt, aleg eu.
‎Îți dau cutia asta.
‎- Bine. ‎- Bună!
‎- Mulțumesc. ‎- Fiindcă pliculețul meu e cu bani.
‎Uite, surioară, ce grozav!
‎E tare!
‎Ce cadou tare! E un minifrigider.
‎- Haide, fiule, deschide-ți cadoul! ‎- Ce?
‎- Să-l deschidă! ‎- Să-l deschidă!
‎Îl deschid, dar nu împart.
‎- Ba împarte! ‎- Deschide-l!
‎- Ce e? ‎- Ce e?
‎- Mamă! ‎- Ce e?
‎Crăciun fericit, fiule! Din inimă.
‎Îmi place mult poza aia.
‎Dă-i mamei tale un pupic și o îmbrățișare! ‎Nu fi așa!
‎- Vino, mamă! ‎- Fiule!
‎- Mă bucur că ți-a plăcut. ‎- Mersi, mamă!
‎Mergem la masă?
‎E timpul să mâncăm.
‎- Da. ‎- Ia pălăria aia de la masă!
‎Să ciocnim!
‎Nu, ne vom ruga.
‎Nu, tată.
‎Să ne rugăm!
‎Fii binecuvântat, Doamne, ‎căci tu ne dai toate aceste bunătăți.
‎Precum curcanul făcut de soția mea, ‎pe care-l aduci de la țară la oraș.
‎Taci!
‎Ne dai tot ce ne trebuie,
‎minerale și vitamine.
‎Și ne dai forța…
‎verva, energia…
‎și puterea de a trăi în lumea asta ‎și de a putea fi toți împreună.
‎- Curcanul! ‎- Curcanul!
‎- Ce curcan? Amin! ‎- Da, amin!
‎Brânza!
‎- Arată bine. ‎- Faceți loc brânzei!
‎Cine arată bine? Nuria?
‎- E divină. ‎- Mulțumesc, Chuy.
‎Ce regim ții?
‎Ți-am zis că se numește keto.
‎- Keto, grăsuțo? ‎- Nu-mi mai zice „grăsuțo”, ursuzule!
‎- De ce, ce are? ‎- Fiule!
‎Nu vorbi așa cu sora ta!
‎Ce sensibili suntem!
‎Dă-mi salata!
‎- Tu de ce te duci la Tulum, Roberta? ‎- Ca să fac bani. Ești mulțumit?
‎Da.
‎- Mersi! ‎- O atitudine bună.
‎- Mersi! ‎- Dă-mi…
‎Ale!
‎- Voi de când sunteți împreună? ‎- Nu contează de când, ci cât vom rezista.
‎Așa e. Pentru iubire!
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎Silvia! Sosul tău de brânză ‎e mai bun de la an la an.
‎- Mulțumesc. ‎- Nu minți! Nici măcar nu l-ai gustat.
‎Ajunge, nu mai fiți ipocriți! ‎Cui îi place sosul de brânză?
‎- Mie! ‎- Mie!
‎- Ție nu-ți place? ‎- Nu. Nu-mi plăcea nici când eram mic.
‎Nu-mi vine să cred!
‎Esteban face fețe-fețe.
‎- Îți place sosul de brânză? ‎- Îi place.
‎- I-a plăcut. ‎- E delicios.
‎E împăciuitor.
‎Delicios? Pe bune? Bine, Chuy e nebun.
‎N-o să-mi schimb rețeta acum.
‎În plus, anul acesta ‎e ultima oară când îl fac.
‎- Mamă! ‎- Nu, Silvia!
‎Te rog!
‎Spui mereu că e ultimul an, ‎dar nu e niciodată.
‎Adu-mi altă băutură! ‎Știi cum o vreau. Patru degete.
‎- Sau poate 20? ‎- Gata, unchiule!
‎Trebuie să ceri ajutor.
‎Ți-am zis să-ți dai jos pantofii murdari!
‎- Așa fac. ‎- Ai luat mașina de pe teren?
‎- Îmi dai cartofii? ‎- Tată!
‎- Ce vrei? ‎- Cum adică?
‎- Las-o baltă! ‎- E ceva ce nu știu?
‎- Vrei cod? ‎- De ce vă purtați așa?
‎Nu.
‎Tu știi ceva, unchiule. Văd că râzi.
‎- Ce? ‎- Uite ce e!
‎Nu te enerva!
‎- Eu locuiesc pe teren. ‎- Ce?
‎Stai pe terenul alor noștri?
‎Cum adică?
‎Tu chiar locuiești pe teren.
‎- Dă-mi… ‎- Tată!
‎- Ce? ‎- Cum adică „ce”?
‎- Ce să fac? E șomer! ‎- Desertul.
‎Când a avut el vreo slujbă?
‎Ce vrei să fac? ‎Să stea la noi? Și intimitatea noastră?
‎- Avem musafiri. ‎- Nu mai scăpați de el.
‎Frate, e Crăciunul.
‎Exact, e Crăciunul.
‎Știți de ce urăsc Crăciunul?
‎Pentru mine, Crăciunul e plin de profitori ‎și paraziți și pomeni și de mai ce?
‎De voi toți.
‎Chuy, du-te! Chuy, adu! Chuy, cumpără!
‎Sigur, „i-am dat deja tortul de ziua lui”.
‎Știți ceva? S-a zis cu seara de Crăciun.
‎S-a zis cu ziua mea. S-a zis cu Chuy.
‎- Nu, fiule! ‎- Chuy!
‎Mulți ani…
‎Nu cântăm.
‎Ce penibil!
‎Dați-mi creveții!
‎- E o perioadă grea pentru el. ‎- Nu-i nimic.
‎Ești o sfântă. Ce barbarie!
‎- Crăciun fericit! ‎- Pa!
‎- Pa! Mi-a părut bine. ‎- Și mie. Pa!
‎- Pa, Dani! Odihnește-te! ‎- Mersi!
‎- Nu sunt chiar ciudați, Sofi. ‎- Cine e Sofi?
‎Esteban, nu mă lua de mână! Cine e Sofi?
‎Bună seara!
‎Crăciun fericit!
‎Crăciun fericit? Nu.
‎- O tequila dublă, te rog! ‎- Sigur.
‎Vreau să vină tati acasă.
‎Tati s-a dus să vorbească cu Moșul.
‎Eu voiam să fie aici.
‎Și eu.
‎E totul bine, Jesús?
‎- De unde știi cum mă cheamă? ‎- Știu multe despre tine.
‎De exemplu, că e ziua ta de naștere.
‎Stai așa! De unde știi?
‎- Să zicem… ‎- Nu! Fără „să zicem”. De unde știi?
‎Știi cântecul despre Moș Crăciun,
‎care face o listă ‎cu cine e obraznic și cine e cuminte?
‎Da.
‎Pe mine mă pun ‎să mă ocup de cei foarte obraznici.
‎Am înțeles.
‎- Ești dintr-o sectă religioasă. ‎- Nu sunt din nicio sectă.
‎Eu sunt Diva cea Bună.
‎Nu există așa ceva. ‎Există Zâna cea Bună.
‎Ba sigur că existăm.
‎Apropo, mersi pentru apa plată ‎pe care mi-ai dat-o!
‎- Mă confunzi. ‎- Nu mi-ai dat o apă plată azi-dimineață?
‎- I-am dat de pomană unui cerșetor. ‎- Asta numești tu „pomană”?
‎Nu aveam altceva.
‎Dacă asta e tot ce ai de dat, ‎e cam puțin, nu crezi?
‎- Ce vrei de la mine? ‎- Să nu mai suferi.
‎Știam că ești cu Biserica.
‎Nu sunt, dar vreau să nu mai suferi.
‎Nu sufăr.
‎- Nu? ‎- Nu.
‎De ce nu sărbătorești Crăciunul ‎cu familia ta?
‎Urăsc Crăciunul. Și ce?
‎Crăciunul ne ajută ‎să vedem mai clar lucrurile.
‎Nu! Tu nu înțelegi cât de greu e să…
‎Tu nu înțelegi care e rostul Crăciunului.
‎Ce vrei să învăț? Să fiu vegan?
‎Să gătesc sos de brânză?
‎Trebuie să înveți că lumea nu se învârte
‎în jurul problemelor și părerilor tale ‎sau a zilei tale.
‎Dacă nu te crezi pierdut,
‎te fac să retrăiești Crăciunul ‎până înveți.
‎Bine, sunt pierdut. Mai dă-mi tequila!
‎- Trebuie să vezi magia, Chuy. ‎- Bine, dezvăluie-mi magia!
‎Trăiește și retrăiește un Crăciun alb,
‎pe mare și nisip,
‎în cer și printre stele,
‎ca toate să te umple de lumină!
‎Dacă nu reușești, ‎trebuie să repeți la nesfârșit.
‎Abracadabra! Puf!
‎Scutește-mă!
‎Tată?
‎Vreau să-mi schimb scrisoarea către Moșul.
‎Nu, fiule. Ți-a adus ce ți-a adus și gata.
‎Nu mi-a adus încă nimic, ‎așa că putem schimba.
‎- Cum n-a adus nimic? ‎- N-a adus nimic de anul trecut.
‎Mulți ani trăiască
‎Mulți ani trăiască…
‎Ce e cu tortul?
‎Vreau să-mi cer scuze ‎pentru cum m-am purtat ieri.
‎Ieri? Nu știu să te fi certat cu cineva.
‎Ieri s-a certat cu chelnerul.
‎- Cu chelnerul? ‎- Da.
‎Sună fratele meu.
‎- Să văd ce vrea! ‎- Chuy!
‎Bună dimineața!
‎- Ce faci, frate? De ce suni? ‎- Fiindcă e ziua ta.
‎- Ce? Nu, ieri a fost ziua mea! ‎- Vrei o agendă?
‎Stai! Mă sună altcineva.
‎Sărbătoritule!
‎- Ce vrei, Bobby? ‎- Îi iei tu pe ai noștri?
‎Nu!
‎- I-am luat ieri. ‎- Despre ce vorbești?
‎- Ce? ‎- Trebuie să…
‎Nu.
‎E imposibil.
‎Nu se poate.
‎Nu.
‎TE IUBESC MULT, SĂRBĂTORITULE!
‎ANUL URMĂTOR…
‎- Aici e drăguț. ‎- Uite panoul viitorului!
‎- Vino încoace, Iepuraș! ‎- Ce e?
‎Nu știu ce se întâmplă cu mine.
‎Ce e?
‎- Iepuraș, vino! ‎- Ce?
‎Ce tare!
‎Cred că mi s-a făcut o vrajă.
‎- Un fel de voodoo? ‎- Ce?
‎- Să te descânt? Te simți bine? ‎- Nu glumi, te rog!
‎Ieri, un barman îmbrăcat în Zâna cea Bună ‎mi-a făcut ceva.
‎O vrajă.
‎- Ce? ‎- Da.
‎Retrăiesc ziua de ieri. Înțelegi?
‎Nu are noimă ce spui.
‎Ieri a fost Ajunul Crăciunului ‎și azi e tot Ajunul.
‎Și e mereu ziua ta. ‎Nu face pe martirul anul ăsta!
‎Nu fac pe martirul. Vorbesc serios.
‎Trebuie să discutăm ceva.
‎Ai mei te-au invitat la cina de a doua zi. ‎Știu că nu mergi niciodată, dar te invită.
‎- Nici vorbă! Tatăl tău mă urăște. ‎- Tată!
‎- Știi că… ‎- Ai mei…
‎- Ce e? Nu acum! ‎- Tată!
‎Te rog, Iepuraș, ajută-mă!
‎Am deja doi copii, nu vreau un al treilea. ‎Apropo de ziua ta, fă terapie!
‎Exact! Ieri a fost ziua mea. ‎Azi e ziua mea.
‎Și o… un…
‎un spirit m-a vrăjit.
‎- Tată! ‎- Ce e?
‎- Uite! ‎- Da, tare.
‎- E foarte tare. ‎- Chuy!
‎Bine. E cel mai frumos lucru ‎pe care l-am văzut vreodată.
‎E spectaculos. Incredibil!
‎Ce de culori! E incredibil.
‎Da. Ce e?
‎Bine. Nu mă simt bine.
‎Îmi pare rău, băiete.
‎Îmi pare rău, Iepuraș. ‎Mă duc la farmacie și ne vedem mai târziu.
‎Bine. Nu uita cadourile!
‎- Uite! ‎- Îmi place.
‎STAND-UP COMEDY ‎DIVA CEA BUNĂ
‎Tu!
‎Nu, vino aici! Te căutam.
‎Știu, dragul meu. ‎Toată lumea mă caută.
‎Ce mi-ai făcut? Dezleagă-mă!
‎- Chuy, doar singur te poți salva. ‎- Dezleagă vraja!
‎Mai încet cu scandalul!
‎Trebuie doar să te bucuri de Crăciun.
‎Și să nu mai faci fața asta lungă ‎pe care o faci mereu.
‎- Ce față? ‎- Asta.
‎- Care? ‎- Asta.
‎Relaxează-ți mandibula! Zâmbește!
‎Bucură-te! Mai încearcă! Nu.
‎Încă una.
‎Nu, e tot tristă.
‎- Nu. ‎- Acum?
‎- Nu mă convingi. ‎- Ajunge! Așa rezolv totul?
‎Da, exact așa.
‎Și trebuie să mai faci ‎câteva lucruri mărunte după cină.
‎- Râzi de mine? ‎- Nici vorbă. Uite, Chuy!
‎Trebuie să faci întocmai ce zice aici.
‎De ce vorbești așa?
‎Bine. Trebuie să faci întocmai ‎ce zice aici și asta e tot.
‎Asta e tot?
‎- Da. ‎- Sigur?
‎Sunt sigură că așa se va rezolva.
‎Du-te! Ai grijă!
‎Ce faci?
‎Nu-mi urezi „la mulți ani”?
‎La mulți ani!
‎Nu primesc cadou?
‎Ți-am dat anul trecut un ceas ‎și nu l-ai purtat deloc.
‎Te simți bine?
‎Trăiesc un coșmar.
‎Bea niște Cola!
‎Da, sigur.
‎Ce trebuie să fac acum?
‎Deocamdată, scapă de fața lungă!
‎Și mai vedem după cină.
‎Bine.
‎Și nu uita să-ți iei părinții!
‎Alege o bandă, nebunule!
‎- Mamă, era în regulă. ‎- Nu era.
‎Ți se băga în față.
‎Ești sălbatică. Lasă-l în pace!
‎- Ai avut cinci accidente. ‎- Tu ai avut șase, Néstor.
‎Nu o suport pe Roberta.
‎- E nepoliticoasă. ‎- Tu ai educat-o.
‎- Și tu unde erai? ‎- Eu vă puneam o pâine pe masă.
‎Acum ai ceva cu Roberta. ‎Anul trecut aveai cu Nuria.
‎- Nu e adevărat. ‎- Țin minte de parcă ar fi fost ieri.
‎Nu spune minciuni despre mine!
‎Dacă nu pot sta liniștit cu voi,
‎data viitoare vă aduce altcineva.
‎Eu nu mai vin.
‎Uită-te pe unde mergi!
‎Tată!
‎- Mătușică! Unchiule! ‎- Crăciun fericit!
‎N-am adus niciun castron de data asta ‎pentru că le pierzi mereu.
‎Bine.
‎Miguel!
‎- La mulți ani! ‎- Mersi, unchiule! Ți-ai amintit.
‎- La mulți ani! ‎- Mersi, mătușă!
‎- Bună! ‎- Ale și…
‎El e Pablito.
‎- Pablito? ‎- Salut!
‎- E un nume de alint. ‎- Da. Mersi! Ce drăguț, Pablito!
‎Intră!
‎- Stai! ‎- Ce e?
‎- Cine e? ‎- Pablo.
‎- De Crăciun vii mereu cu altul. ‎- Și tu faci mereu aceeași față lungă.
‎- Ce? ‎- La mulți ani!
‎Ce nerușinat…
‎Dobitocule!
‎- Ce faci? ‎- Bine. Intră!
‎- La mulți ani, frate! ‎- Intră! Da.
‎- Intră! ‎- Te ajut?
‎Nu, e în regulă. Frigul îmi face bine.
‎- Ai o brichetă? ‎- O să împuți toată casa.
‎De când m-am lăsat de băut, ‎am început să fumez la greu.
‎E greu.
‎Și eu am renunțat la băutură…
‎- Ce? ‎- Dar ea n-a renunțat la mine.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎Aș vrea ca unchiul Miguel să bea din nou. ‎E groaznic de când cu Alcoolicii Anonimi.
‎- Nu fi așa! ‎- Să-l facem să bea!
‎- Ce? ‎- Glumesc.
‎Zi-mi despre tine! ‎Cum e să locuiești pe teren?
‎- Nu mai locuiesc acolo. ‎- Nu?
‎- Nu. ‎- Bravo!
‎Îl folosesc pentru afacere.
‎- Ce afacere? ‎- Paintball.
‎Nu știi niciodată nimic.
‎Vino în vizită! Îți dau 50 de gloanțe. ‎Nu te împușc cu ele, ți le dau gratis.
‎Bine.
‎Apropo, vreau să semnezi ceva.
‎Fiindcă tu ești reprezentantul legal, ‎trebuie să facem niște acte.
‎N-ai putea face ‎ceva mai important cu terenul?
‎Mai important pentru cine?
‎Pentru tine…
‎sau pentru mine?
‎- Începe jocul. ‎- Haideți!
‎E superbă, îmi place.
‎- Uite! ‎- Ce e asta?
‎E pentru păr.
‎- Ce e asta… ‎- E un cub…
‎O solniță?
‎Nu, e un joc, ‎faci combinații de culori cu el.
‎- Joc? Pentru mine? ‎- Îmi place.
‎E cam generic, dar mulțumesc.
‎Trebuie.
‎- Vrei să facem schimb? ‎- Da.
‎Bine.
‎E cald?
‎Ce conține? Pot să…
‎- Mai vrea cineva? ‎- Nu fuma aici!
‎Unchiule, nu!
‎- Ai planuri de Anul Nou? ‎- Nu.
‎Ieșim sau închiriem ceva?
‎- Ce? ‎- O cabană.
‎- Și dacă nu mai există ziua de mâine? ‎- Bine.
‎- Ce glumă! ‎- Condu cu grijă!
‎Mai întâi, întreabă-te dacă n-ai mai făcut ‎fața aia lungă la cină!
‎Serios sau spui doar așa?
‎Taci!
‎Bine.
‎Treci la pasul doi!
‎Bine.
‎Pune salata de mere într-un castron!
‎Amestecă cu două porții de cod!
‎Adaugă creveții și niște sos de brânză!
‎Amestecă bine!
‎Miroase bine, nu?
‎- Și acum? ‎- Du-te pe acoperiș!
‎Vreau să-ți pui boxeri
‎și să te înfășori în luminițe ‎ca un brad de Crăciun.
‎Ce? Nu, boxeri nu!
‎Fă-o!
‎Nu, boxeri nu!
‎Cum adică nu?
‎Ce ai făcut? O să îngheț!
‎Arăți perfect, Chuy.
‎Acum, ia trei linguri mari ‎și nu mai face fața aia lungă!
‎Una…
‎Ce bun!
‎Două…
‎Savurează, Chuy!
‎Și a treia.
‎Una mare!
‎Așa, Chuy!
‎Acum, o să-ți spun o vrajă
‎pe care trebuie să o repeți întocmai.
‎N-ai voie să faci nicio greșeală.
‎Ești gata?
‎Repetă după mine!
‎Crăciunule, nu te-am respectat.
‎Iartă-mi greșelile și primește-mă înapoi!
‎Crăciunule, nu te-am respectat.
‎Permite-mi greșelile…
‎„Iartă-mi”, Chuy!
‎Bine.
‎Crăciunule, nu te-am respectat.
‎Iartă-mi greșelile…
‎și fă-mă…
‎„Și primește-mă înapoi!” Concentrează-te!
‎Bine.
‎Crăciunule, nu te-am respectat.
‎- Iartă-mi greșelile… ‎- Chuy, ce faci?
‎Vin imediat!
‎Ajută-mă!
‎Crăciunule, nu te-am respectat.
‎Iartă-mi greșelile și primește-mă înapoi!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Crăciunule, nu te-am respectat.
‎Iartă-mi greșelile și primește-mă înapoi!
‎Mulți ani trăiască…
‎URMĂTORUL…
‎Nu, Bobby!
‎Nu, mamă! Nu de ziua mea!
‎Încă nu deschidem cadourile.
‎- Nu uita să iei… ‎- Cadourile.
‎Fără mic-dejun?
‎Tu!
‎De ce n-a mers?
‎Am îndurat Crăciunul.
‎Am făcut ce mi-ai spus, ‎fără să fac o față lungă.
‎- Ce figură ești! ‎- Am ratat multe într-un an.
‎N-ai ratat nimic.
‎Ai fost acolo tot timpul cu fața ta lungă.
‎- Ajunge! Zi-mi ce să fac și fac! ‎- N-ai văzut niciun film cu Crăciunul?
‎Nu-ți dau eu răspunsul. Nu e atât de ușor.
‎Trebuie să te bucuri de Crăciun.
‎Să savurezi micile bucurii.
‎Spune „mulțumesc”, scumpo!
‎Lasă totul, Iepuraș! Oprește cuptorul!
‎Tocmai am comandat un ospăț.
‎Am luat pizza, ‎chow mein ‎de la Mr. Lee, ‎sandvișuri de la Doña Clemen și ‎tacos.
‎N-am luat desert. Faci ‎churros ‎fără egal ‎și vreau să savurăm orice firimitură.
‎Și sosul de brânză al mamei tale? ‎Se va simți groaznic.
‎Iepuraș, noi trebuie…
‎să savurăm micile bucurii ale vieții.
‎Masa va fi delicioasă.
‎Nu, nu putem. E prea scump.
‎Încearcă să mă înțelegi.
‎Doar așa scap de vrajă.
‎Tu o ții întruna cu vraja aia, ‎iar viața continuă.
‎Fiul tău e sus. ‎Vrea să sară peste Crăciun.
‎- Tu ai voie, deci are și el. Fă ceva! ‎- Bine.
‎Mă ocup.
‎- Cine e? ‎- Băiete, de ce nu vrei să vii jos?
‎Nu știu.
‎Cum adică?
‎Vreau să fiu singur. Am voie?
‎Sigur că da.
‎Dar e Crăciunul și avem musafiri.
‎Dar tu pleci mereu. ‎De data asta, vreau să merg cu tine.
‎Dar eu sunt vrăjit, iar tu nu ești.
‎Toată familia va fi aici și ne vom distra.
‎- Apreciază micile bucurii ale vieții! ‎- Tu nu stai cu noi?
‎Trebuie să plec. Vii jos?
‎Bine. Mă bucur că am vorbit.
‎- Tată! ‎- Ce e?
‎Nimic, lasă…
‎Vii jos?
‎Haideți pe aici!
‎Ia uitați! Mâncare italiană ca la bunica.
‎Pizza di Salvatore.
‎Toate bune? ‎Mâncare chinezească de la Mr. Lee.
‎Piept de pui de la Doña Clemen. Delicios!
‎Și ‎tacos‎ de la Jacal! Da!
‎Acum suntem gata de Crăciun.
‎Crăciun fericit
‎Un an îmbelșugat și fericire
‎Crăciun fericit!
‎- Mersi! ‎- Crăciun fericit!
‎- Mulțumesc. ‎- Crăciun fericit!
‎- Pa!
‎- Și Crăciun fericit! ‎- Toate cele bune!
‎Crăciun fericit!
‎Bună, fiule! Ajută-l pe tatăl tău!
‎Sora ta e un șofer groaznic.
‎Te-am auzit. Tu conduci și mai prost.
‎Să încălzești brânza, îmi place topită.
‎Nu, tată! E petrol, e foarte toxic.
‎Ce e cu mâncarea asta?
‎Am comandat-o ‎ca să nu trebuiască să gătești.
‎Dar eu vreau să gătesc pentru voi.
‎Știu, mamă. Dar acum putem savura ‎micile bucurii ale Crăciunului.
‎Ce e cu mâncarea asta?
‎Tocmai îi explicam mamei.
‎Și curcanul?
‎- Ce curcan? ‎- Mama ta a gătit șase ore la curcan.
‎E bine, pentru că nu am comandat curcan.
‎Au venit și ceilalți. Revin.
‎Deschidem cadourile?
‎Bine.
‎Castroane!
‎Grozav!
‎E în regulă, unchiule?
‎Sigur, băiete.
‎E plăcut să bem una mică liniștiți.
‎Să ne bucurăm de băutură, nu-i așa?
‎Eu am renunțat la băutură.
‎Dar ea n-a renunțat la mine!
‎Ce glumă bună, frate!
‎- Deschide-ți cadoul! ‎- Ia să văd!
‎O armă de paintball!
‎Și o carte cu bancuri.
‎Arma e pentru lupte pe terenul nostru.
‎Ce? Nu mai e paintball pe proprietate.
‎Serios?
‎Nu, am început construcția.
‎Ce?
‎Acum e doar o cameră din prefabricate, ‎dar fac planul casei. Bobby mă ajută.
‎Te simți bine? Ești cam palid.
‎Nu, stai liniștit!
‎Anul ăsta…
‎Nu vreau asta, ci curcan cu sos de brânză.
‎- Ai luat sos? ‎- Cine nu mănâncă nu primește cadouri.
‎De ce nu iei curcan?
‎Noroc!
‎Noroc! Crăciun fericit!
‎Mulți ani trăiască…
‎Unde te duci?
‎Să văd dacă a fătat scroafa.
‎Ce a pățit?
‎Nu!
‎DE ÎNCHIRIAT
‎Nu se poate.
‎Toți sunt invitați la slujbă!
‎Va fi grozav!
‎Începe slujba!
‎Diva cea Bună?
‎Poftiți la slujbă!
‎Mai repede!
‎- De ce ai haine de preot? ‎- Răspândesc cuvântul Domnului.
‎Spune-mi niște bârfe!
‎Adică spune-mi ce păcate ai! Vino!
‎Grăbiți-vă la slujbă!
‎Dezleagă vraja!
‎Mărturisește-ți păcatele!
‎Ei bine, părinte…
‎Acum câteva zile, le-am spus ‎celor din familie că sunt pomanagii
‎și că profită de mine ca niște măgari.
‎M-am simțit copleșit.
‎Știu. La supărare, zicem lucruri ‎pe care n-am vrea să le zicem.
‎Dar să nu uiți niciodată ‎iertarea și compasiunea!
‎- Părinte! ‎- Fiule!
‎Nu-mi mai spune așa! Nici nu ești preot.
‎- Prefă-te că sunt! ‎- Bine.
‎Explică-mi de ce a devenit Crăciunul,
‎adică nașterea lui Iisus,
‎o sărbătoare a Moșului?
‎Nu știi povestea Sfântului Nicolae?
‎- Nu. ‎- A lui Papa Noël?
‎- A lui Santa Claus? ‎- Am zis că nu!
‎Sfântul Nicolae s-a născut într-un orășel ‎în secolul al treilea sau al patrulea.
‎Părinții lui l-au crescut ‎ca să fie un foarte bun creștin.
‎Copilul era dintr-o familie cu mulți bani.
‎Și i-au murit părinții, ca și lui Batman.
‎A rămas singur pe lume.
‎Spre deosebire de Batman, ‎nu lupta cu fărădelegile.
‎Lupta să-și lase moștenirea săracilor ‎și să-l slujească astfel pe Dumnezeu.
‎Asta e povestea lui Moș Crăciun.
‎Un om foarte bun.
‎Deci, dacă mă port ca Moș Crăciun, ‎vei dezlega vraja?
‎Da, dar fă-o temeinic!
‎Sigur. Mă voi strădui.
‎- Mersi, părinte! ‎- Du-te, fiule!
‎Da.
‎Băiatul ăsta…
‎Copii!
‎A sosit Crăciunul!
‎Crăciunul…
‎Bine.
‎- Pitici de pluș! ‎- Da!
‎Dă-mi-l pe Moșul!
‎- Îl pun pe pian. ‎- Da.
‎- Ce zici? ‎- E Crăciunul!
‎Ce mai vrei?
‎Degeaba țipi și te bosumfli.
‎- Nu mergi la Acapulco. ‎- Ce se petrece?
‎Are trei corijențe și vrea la Acapulco.
‎Toți am mai avut probleme la școală.
‎Nu, pe mine n-au vrut ‎să mă exmatriculeze pentru copiat.
‎Ce? O exmatriculează?
‎Aflăm în ianuarie.
‎În ianuarie? Nu! Veniți aici!
‎E foarte important. Cercul familiei.
‎E Crăciunul și uitați-vă ce facem!
‎Țipăm unul la altul, ne certăm.
‎Crăciunul înseamnă ‎să fim prieteni, nu inamici.
‎Vreau să-mi cer iertare fiindcă…
‎nu v-am fost prieten.
‎Îmi face bine să-mi cer iertare.
‎- Cine urmează? ‎- Ce e asta?
‎- Refuz să particip. ‎- Vino înapoi!
‎Nu rupe cercul! E important.
‎Anul ăsta, trebuie să fiu Sf. Nicolae ‎ca să rup vraja.
‎Iar începi cu nenorocita aia de vrajă! ‎O faci în fiecare an. Nu e amuzant.
‎- Eu nu glumesc. ‎- E doar un pretext ca să faci ce vrei.
‎- Nu mă crezi? ‎- E o vrajă?
‎- Nu mă crezi? ‎- An de an?
‎- Nu mă crezi? ‎- Nu.
‎Nu mă crezi.
‎Știți ce?
‎Ies în stradă.
‎Să dăruiesc semenilor mei, ca Moș Crăciun.
‎Așa e de Crăciun. E spiritul Crăciunului.
‎- Cine vine cu mine? ‎- Nimeni.
‎Serios?
‎Asta e.
‎Bună! Mă numesc Tito.
‎Bună seara și Crăciun fericit!
‎Pot să vă iau comanda?
‎Da, Tito. Vreau 20 de meniuri de Crăciun.
‎Vreți meniul de 49, 59 sau 69 de pesos?
‎De 49.
‎În total, 980 de pesos.
‎Rotunjim la 1.000 de pesos ‎cu o donație la Casa Bucuriei?
‎Nu.
‎Nu vă aud.
‎Am zis că nu.
‎Alo?
‎Nu! Am zis că nu!
‎Da? Alo?
‎Bine, da.
‎Mulțumesc.
‎Copiii cu dizabilități vor aprecia.
‎Bună seara! Ce faceți?
‎Mulțumim pentru donație.
‎Poftiți!
‎Am primit banii dvs.
‎Acum vă dau meniurile de Crăciun.
‎Poftiți! Mulțumim pentru donație.
‎Va ajuta copiii care suferă rău de foame.
‎N-au mâncat de zile întregi.
‎Cu banii de la dvs. ‎se va cumpăra multă mâncare.
‎Mulțumesc mult și Crăciun fericit!
‎Sunt 20, nu?
‎ADĂPOST PENTRU COPII
‎Măicuță!
‎Vin imediat.
‎Bună seara!
‎Am adus hamburgeri ca să le dați copiilor ‎de Crăciun. La revedere!
‎Mulți ani trăiască…
‎DUPĂ TREI ANI…
‎Unde te duci?
‎Mă duc…
‎Mă duc să rup vraja.
‎Stai! Vreau să vorbesc cu tine.
‎Braulio a confirmat ‎că investește în afacerea mea.
‎Trebuie să deschid un cont bancar.
‎- Cine? ‎- Braulio.
‎Cine e Braulio?
‎Braulio de León, investitorul meu.
‎Da, Braulio.
‎Paola m-a luat prin surprindere.
‎Poate ar trebui să-l refuz ca să stau ‎mai mult cu ea și să mă asigur că e bine.
‎Ce să fac?
‎Va fi exmatriculată? Ce?
‎A fost exmatriculată. ‎Și are două prietene care nu-mi plac.
‎Vezi? Ți-am zis de mii de ori!
‎Nu poți fi și mamă, și femeie de afaceri.
‎- Nu? ‎- Nu.
‎- Atunci, ajută-mă să iau o decizie! ‎- Asta fac. Vreau să te ajut să decizi.
‎Dar nu pot până nu scap de vraja asta.
‎O înghețată pe băț?
‎Acum levitezi?
‎Ai citit ‎Călugărul care și-a vândut Ferrariul?
‎- Grozavă carte! Mă obsedează. ‎- Nu citesc filozofie ieftină.
‎Sunt în faza budistă. Lasă-mă!
‎Serios? Ei bine, ‎eu sunt în faza „scapă-mă de vrajă”!
‎Buddha vrea să înțelegi ‎că vraja e probabil karma ta.
‎- Karma. ‎- Karma.
‎Karma? Nu!
‎Am făcut tot ce mi-ai cerut. ‎Zi-mi ce vrea Crăciunul de la mine!
‎- Discutăm pe urmă despre karma. ‎- Crăciunul vrea exact ce vrea Buddha.
‎- Buddha. ‎- Buddha.
‎Vor să oferi, ‎chiar dacă nu ai multe de oferit.
‎Fie oferi mai mult, fie mai puțin, ‎darul e dar.
‎- Darul e dar. ‎- Darul e dar.
‎Darul e dar.
‎Desigur. Ca în cântecul lui Fito Páez.
‎Nu știam că Fito e budist.
‎Ba da. A fost cel mai bun elev al meu.
‎Ia loc! Putem să mai vorbim.
‎Darul e dar
‎Să nu-ți pese ‎De ce ai putea primi înapoi
‎Darul e dar
‎Să nu spui nimănui ‎Dacă să rămână sau să plece
‎Când lumea te întreabă ‎De ce?
‎- Mătușică! ‎- Majo!
‎- Ce e? ‎- E rândul tău.
‎Nu, pierd firul.
‎Le spun ‎Darul e dar
‎Ai cobit.
‎Darul e dar
‎- Chuy! ‎- Eu nu joc.
‎Nu mai cere atenție! Ia un cadou!
‎Nu am nevoie de cadouri, ‎eu sunt ca Buddha, ofer.
‎Darul e dar‎…
‎Mulți ani trăiască…
‎URMĂTORUL AJUN DE CRĂCIUN…
‎De ce te rogi, fiule?
‎De când ești religios?
‎Mă rog ca să nu mai fiu bătut la școală.
‎Ce? Încă te hărțuiesc?
‎- La noua școală? ‎- Ce școală nouă?
‎Te rog de un an întreg să mă transferi.
‎Diva cea Bună?
‎Acum ești rabin?
‎Aveam un iubit evreu și nu puteam fi cu el ‎dacă nu mă converteam.
‎- Tu nu ești evreu. Ce cauți aici? ‎- Acum primesc sfaturi de la oricine.
‎- Ești pierdut, nu? ‎- Da, pierdut în Crăciunul tău.
‎- În Crăciunul meu? ‎- Da.
‎Nu rezolvi nimic dând vina pe alții.
‎Ce mă fac? Sunt pierdut.
‎Am încercat cu karma, cu Moș Crăciun.
‎Am nevoie de răspunsuri. Ce fac?
‎Noi, evreii, când avem nevoie ‎de răspunsuri, apelăm la Biblie.
‎Roagă-te! Când vrem ‎să vorbim cu Dumnezeu, ne rugăm.
‎Când vrem să-i mulțumim, ne rugăm.
‎- Roagă-te, Chuy! ‎- Da.
‎Roagă-te!
‎- Trebuie să binecuvântez bucatele? ‎- Dacă vrei.
‎Și să merg la biserică în genunchi?
‎Nu e o tradiție evreiască, ‎dar poți, dacă vrei.
‎Bucură-te, Marie, cea plină de har, ‎Domnul este cu tine.
‎Binecuvântată ești tu între femei
‎și binecuvântat e ‎rodul trupului tău, Iisus.
‎Preasfântă Marie, Maica lui Dumnezeu, ‎roagă-te pentru noi, păcătoșii,
‎acum și în ceasul morții noastre. Amin!
‎Bucură-te, Marie, cea plină de har, ‎Domnul este cu tine.
‎Binecuvântată ești tu între femei
‎și binecuvântat e ‎rodul trupului tău, Iisus.
‎Preasfântă Marie, ‎Maica lui Dumnezeu, roagă-te…
‎Mulți ani trăiască…
‎Nu!
‎Oprește coșmarul ăsta!
‎- Iubitule! ‎- Da?
‎Cadourile!
‎Acum merg la mall ca să mă las jefuit. Pa!
‎- Pa! ‎- Stai! Vreau să vorbesc cu tine.
‎- Așteaptă! ‎- Ce e?
‎A sunat fratele tău. Aduce două fete.
‎Nu una, două.
‎Unde e chestia aia?
‎N-am mai pus-o de ani buni, ai zis ‎că e o tradiție americană prostească.
‎Știu că e ziua ta și e Crăciunul.
‎Nu fi amărât anul ăsta! Te iubim cu toții.
‎- Bine. Pa! ‎- Înveselește-te!
‎Bun-venit! ‎În ce vreți să deveniți iMaster?
‎Conrado?
‎Dl Cienfuegos e în biroul lui. Vă ajut?
‎Nu, e chiar în spatele tău.
‎- Mersi, Miriam! Îl ajut eu. ‎- Mersi, Miriam!
‎Steve Jobs ar fi foarte mândru de tine.
‎Mersi că ai spus asta!
‎Nu credeam că te voi vedea aici.
‎- Scuze pentru cum s-a terminat totul! ‎- Da. Păcat de magazin!
‎- M-am întristat când am aflat. ‎- A fost o lovitură grea.
‎Cred în continuare că afacerea ‎are șanse de succes în lumea digitală.
‎Nici vorbă!
‎E un capitol încheiat, ce „lume digitală”…
‎Ar trebui să vii la un curs de-al meu.
‎Ai putea deveni iMaster.
‎Ce? Nu, Conrado!
‎Sunt prea bătrân ca să fiu iMaster.
‎Fie pornesc o afacere nouă, ‎fie aștept să văd cum îi merge Danielei.
‎Braulio de León e investitorul ei, nu?
‎- Așa cred. ‎- E grozav! A investit în toate astea.
‎Deschidem al patrulea magazin.
‎E o adevărată bestie.
‎E mai degrabă un leu.
‎Stai puțin!
‎Și dacă te-aș ruga să-mi fii asociat?
‎Serios? Faci asta pentru mine?
‎În spiritul Crăciunului.
‎Conrado!
‎Ar fi incredibil!
‎Mulțumesc.
‎Dacă muncești din greu,
‎poți deveni Asociatul Lunii.
‎SARAÍ M ‎ASOCIATUL LUNII
‎M-am bucurat să te văd. Nu uita ‎să o suni pe Miriam pentru interviu!
‎Apropo…
‎La mulți ani!
‎Mulți ani trăiască…
‎Scapă-mă de aici!
‎Nu. De ce să mănânci doar pește? ‎În niciun caz. Mănâncă asta!
‎- Dar, mamă… ‎- Nu uita de…
‎Da, cadourile.
‎- Uite, tată! ‎- Ce e, scumpo?
‎Am cumpărat un pulover nou.
‎- Drăguț. ‎- Nu-i așa?
‎Și eu trebuie să mă schimb.
‎- Stai să iau eticheta! ‎- Nu, tată!
‎- De ce ai scos eticheta? ‎- Ce?
‎- De ce ai nevoie de ea? ‎- Ca să-l returnez.
‎Credeam că-ți place.
‎Vreau să iau banii înapoi ‎sau să-l schimb cu altceva.
‎De ce?
‎- Așa merg lucrurile. ‎- Care lucruri?
‎Toți fac asta. Duci înapoi obiectul ‎cu eticheta și îți iei banii înapoi.
‎Să plătească ei dacă e nevoie, nu eu. Nu?
‎Mătușică! Unchiule! Crăciun fericit!
‎Frate! Intră!
‎La mulți ani!
‎- Mamă! Tată! Crăciun fericit! ‎- La mulți ani, fiule!
‎Arăți grozav, surioară.
‎Crăciun fericit!
‎La mulți ani!
‎Ești doar tu de data asta?
‎S-au săturat de fața ta lungă.
‎La mulți ani!
‎ȘI ÎNCĂ UNUL…
‎- Ce e, fiule? ‎- Uite ce am pățit iar la școală!
‎Ce trebuie să se întâmple ‎ca să mă transferați?
‎Știu de ce ai nevoie. Vino! ‎Schimbă-te și hai cu mine!
‎Urăsc lucrurile astea ‎de când m-am rănit la karate.
‎Stai liniștit!
‎Ți-l voi prezenta pe campion. Ce faci?
‎- Salut, Chuy! ‎- Ce faci, șefule?
‎- Bine. Tu? ‎- Sunt cam îngrijorat.
‎- De ce? Stai, vin acolo. ‎- Bine.
‎- Salut! ‎- Ce faci, campionule?
‎Fiul meu e hărțuit.
‎- Ce? Nu se poate! ‎- Nu-i așa?
‎Te învăț câteva mișcări bune.
‎Ridici mâinile așa. ‎Te miști din talie, ții pumnii sus.
‎- Ascultă-l! Ridică pumnii! ‎- Ridică-i!
‎- Învață-l bine! Asta e autoapărare. ‎- Asta vrei?
‎Să mă bat cu toți?
‎Nu, fiule.
‎Vreau să înveți să te aperi.
‎- Tată, e o pierdere de timp. ‎- De ce?
‎Nu înțelegi.
‎Ce?
‎Mă privești, dar nu mă vezi.
‎Ce nu văd? Óscar!
‎Ușurel, Chuy! ‎Nu se rezolvă totul cu pumnii.
‎24 DECEMBRIE, AJUNUL CRĂCIUNULUI
‎Bună dimineața!
‎- La mulți ani! ‎- La mulți ani!
‎Azi nu primesc tort?
‎Ce faci, Iepuraș?
‎Plătesc taxe.
‎Unde e Óscar?
‎Ce va fi anul ăsta, tată?
‎- Mergem la biserică în genunchi? ‎- Ce e cu tine?
‎- Ce? ‎- De când ai devenit așa de cinică?
‎- Pe cine crezi că moștenesc? ‎- Stai!
‎- Ce e cu tine? ‎- Cum adică?
‎- Nu erai așa. ‎- Dar cum eram?
‎Nu știu, altfel.
‎- Înțeleg. ‎- Da, altfel.
‎Erai o dulcică.
‎Acum ești plină de amărăciune.
‎- Asta e viața. ‎- Ba nu, nu asta e viața.
‎- Știți ceva? Toate astea iau sfârșit azi. ‎- Stai puțin!
‎Chuy! Jesús!
‎- Ce e? ‎- Iar pleci?
‎Iartă-mă, Iepuraș, dar a durat prea mult.
‎Ai dreptate. A durat prea mult.
‎Alo, stai așa!
‎Nu te așeza pe cadouri! ‎Sunt din hârtie, se vor rupe.
‎Ce cauți aici? Ce fel de zână ești tu?
‎O zână care apare ‎când ai mai multă nevoie de ea.
‎Am nevoie de tine ‎cum am nevoie de încă un Crăciun.
‎- Ai nevoie de mine ca să rup vraja. ‎- Atunci fă-o!
‎Știi ce mă impresionează cel mai mult?
‎Ți-am spus ce trebuie să faci ‎și faci totul în afară de ceea ce trebuie.
‎Despre ce vorbești? Am făcut exact ‎ce mi-ai cerut… în toate deghizările tale.
‎În primul rând, nu sunt deghizări. ‎Așa mă îmbrac eu.
‎Ce ți-am făcut?
‎Mie nu mi-ai făcut nimic, ‎dar familiei tale?
‎Tu mi-ai furat familia!
‎Ce să fac eu cu ei? Doar n-o să-i pun ‎să lucreze cu mine, ca pitici.
‎Nu. Tu i-ai îndepărtat, înainte de vrajă.
‎Vraja era doar ca să te ajute să vezi ‎ce se va întâmpla dacă nu te schimbi.
‎Ai încercat în ultimele seri de Crăciun ‎să rupi vraja, nu să te schimbi.
‎Nu m-am schimbat?
‎Să presupunem că suntem la facultate
‎și profesorul te întreabă ‎ce notă crezi că meriți.
‎Ce notă ți-ai da? Un 10?
‎- Poate nu un 10… ‎- Un 9?
‎Ei bine…
‎Un 8?
‎Bine, un 8.
‎Pe bune? Un 8?
‎Da, așa cred.
‎Eu sunt profesorul și ți-aș da un 5.
‎Adică m-ai pica?
‎Da. Ești cel mai slab student ‎din viața mea.
‎Nu, stai puțin!
‎Un 5 și cu un 8 fac 13.
‎Împărțit la doi, ar fi 6,50.
‎Și aș trece! Cu greu, dar aș trece.
‎Bine. Logica ta e bună, ‎dar n-ai învățat nimic.
‎Poftim? Ba am învățat.
‎- Te rog, eliberează-mă! ‎- Bine. Nu vei mai retrăi Crăciunul.
‎Dar n-o să-ți placă.
‎- Rupi vraja sau doar mă duci cu vorba? ‎- Ești pregătit?
‎Apreciază-ți familia în prezent
‎și în viitorul care-ți mai rămâne!
‎Pune-te în pielea altora!
‎Bine.
‎Crăciunule, dragă Crăciunule,
‎Crăciun alb!
‎E o zi de bucurie și fericire.
‎Voi cânta în cinstea Crăciunului.
‎- Cânți? ‎- Taci!
‎Nord, sud, est și vest.
‎Timpul a expirat.
‎Abracadabra și…
‎Mulțumesc, Diva cea Bună!
‎NU MAI E CRĂCIUNUL…
‎Vecini, trăiască iubirea!
‎- Bună ziua! ‎- Crăciun fericit!
‎Unde mi-e mașina?
‎Au plecat la cina de a doua zi.
‎Taxi!
‎Mulțumesc, Saúl.
‎Ai grijă! Crăciun fericit!
‎Crăciun fericit, vecină!
‎Vecine!
‎Crăciun fericit! ‎Viața e scurtă, bucură-te!
‎Crăciun fericit!
‎- Arturo, ce mă bucur! ‎- Ce cauți aici, Jesús?
‎- Cum adică? ‎- Daniela!
‎- Am venit la cină. ‎- Daniela!
‎- Ce e? Poftim? ‎- Iubito!
‎S-a rupt vraja. Hai să sărbătorim!
‎Nu, Chuy. Trebuie să vorbim.
‎Bine.
‎Am fost la avocat.
‎Cum?
‎M-am hotărât, vreau să divorțez.
‎Cum să divorțăm? Adică…
‎Așa? Peste noapte?
‎Nu e peste noapte!
‎Am încercat totul. Voiam să te înțeleg ‎și să meargă, dar n-a mers.
‎Dar acum sunt aici.
‎Te gândeai doar la ce nu aveai ‎și nu ai văzut ce aveai deja.
‎Ai pierdut totul.
‎S-a terminat.
‎Cum adică s-a terminat?
‎Dar…
‎Daniela!
‎Nu așa, Diva cea Bună!
‎- Cine e? ‎- Sunt Chuy, tată!
‎- Fiule! ‎- Tată!
‎Ce surpriză!
‎Da.
‎Cina de a doua zi s-a anulat și am zis ‎să-i vizitez pe cei doi favoriți ai mei.
‎Doi?
‎- Ce? ‎- Intră!
‎Ai avut dreptate.
‎Chiar a fost ultimul tău an.
‎Ultima oară i-am zis ‎că nu-mi place sosul ei.
‎Asta n-a fost tot. I-ai mai zis și altele.
‎Da, dar…
‎De ce ești atât de sentimental acum?
‎Au trecut peste zece luni.
‎Da, dar…
‎e primul nostru Crăciun fără ea.
‎Parcă moare de mai multe ori pe an.
‎Așa e.
‎Și eu simt la fel.
‎În fiecare zi.
‎Le place să vândă ‎ideea de familie fericită.
‎Nu există așa ceva.
‎Zici așa fiindcă ești plin de amărăciune. ‎Te cerți mereu cu frații tăi.
‎Nici să nu-l pomenești pe fratele meu!
‎Tu și mama ați crescut un pierde-vară.
‎- Nu e așa. ‎- Ba da.
‎N-am înțeles niciodată ‎de ce i-ai dat lui terenul.
‎Bunurile sunt pentru a te scăpa de nevoi.
‎Nu înțelegi că fratele tău era falit? ‎Nu-l puteam lăsa pe stradă.
‎Terenul era pentru cine avea nevoie de el.
‎El o ducea rău.
‎Iar eu nu îi sunt șef, ci tată.
‎Și eu aveam nevoie de tată. Adu-ți aminte ‎de câte ori ai uitat că era ziua mea!
‎Ce? De ce faci fața asta?
‎Mai știi când aveam șase ani?
‎În ziua aia ați uitat toți de ziua mea.
‎A trecut ziua și nimeni nu și-a amintit.
‎Desigur, când am început să plâng la cină, ‎v-ați reamintit brusc.
‎Drept consolare, ‎mi-ai dat acest ceas vechi.
‎Nici nu-mi place.
‎Îți place să faci pe victima. ‎Dacă astea-s problemele tale, stai bine.
‎Dacă nu îți place ceasul, nu-l purta!
‎26 DECEMBRIE
‎Ce e, Conrado?
‎Unde ești? Trebuia să fii aici la 07:00.
‎Bun-venit la iMasters!
‎Bună, scumpo!
‎- Vrei să cinezi cu mine? ‎- Nu, tată. Sună-l pe Óscar!
‎Fratele tău nu răspunde.
‎Atunci sun-o pe mama ‎și îndreaptă lucrurile!
‎Scuze! Cât costă astea?
‎O sută de pesos, dle.
‎Pot să le iau?
‎Sigur. Sunt splendide.
‎CINE TE-A CUNOSCUT, TE-A IUBIT.
‎Bună, mamă!
‎Ai plecat prea devreme.
‎Iartă-mă!
‎Pentru că n-am avut răbdare cu tine.
‎Pentru că mă enervam.
‎Ai fost o mamă atât de bună!
‎Iartă-mă, fiindcă…
‎suntem o familie plină de certăreți, ‎e adevărat…
‎dar suntem foarte iubitori.
‎Sunt binecuvântat.
‎Cât de mult mi-ar plăcea să fii aici,
‎ca să pot mânca curcan și sos de brânză ‎făcute de tine.
‎Mi-e tare dor de tine.
‎Ce faci? M-ai speriat la telefon.
‎Părea ceva urgent.
‎- Știu. ‎- Te simți bine?
‎M-am tot gândit ‎la certurile și neînțelegerile noastre.
‎După moartea mamei, ‎cred că ar trebui să modificăm testamentul
‎și actele pentru teren.
‎Bine.
‎Cum vrei să facem?
‎Să-l punem pe numele amândurora ‎sau doar pe al tău?
‎Ar trebui să fie pe numele tău.
‎Îl vei folosi mai bine.
‎- Serios? ‎- Da.
‎28 DECEMBRIE
‎Chuy!
‎Bună!
‎- Vreau să vorbesc cu Daniela. ‎- Scuze, dar nu vrea să te lăsăm să intri.
‎- Te rog, e important. ‎- Nu te pot lăsa să intri.
‎- Te rog, ajută-mă! Trebuie să-i vorbesc. ‎- Nu pot. A zis că nu vrea.
‎Fetelor, ne lăsați puțin?
‎Mulțumesc.
‎Sunt aici.
‎Ce e asta?
‎E pentru tine.
‎Îți zic mereu „Iepuraș”.
‎Așa e. Mersi!
‎Daniela, iartă-mă! Fie și pentru o clipă.
‎Sunt doar vorbe. La ce-mi folosesc?
‎Știu, dar asta e tot ce am acum.
‎Și un regret profund.
‎Sincer.
‎Chuy!
‎M-am săturat să te conving…
‎că sunt capabilă și că pot realiza ceva.
‎Iartă-mă!
‎Sunt mândru de tine ‎și de tot ce ai realizat.
‎Îmi place că îți împlinești visurile.
‎Ai avut dreptate.
‎Aveam tot ce-mi doream… și am pierdut tot.
‎Vreau doar…
‎să cinez cu voi.
‎Să cinăm împreună de Crăciun.
‎Tu? Vrei o cină de Crăciun?
‎Da.
‎Óscar nu va vrea.
‎De ce?
‎După scena de când ți-a zis că e gay ‎și a plecat de acasă?
‎Mă îndoiesc. ‎Nu e de mirare că n-a sunat de ziua ta.
‎Știi unde e?
‎Fiule!
‎Óscar!
‎- Trebuie să vorbesc cu tine. ‎- Ce cauți aici?
‎Vreau să-mi cer scuze.
‎Pentru ce?
‎Pentru tot!
‎Nu, tată.
‎Fă un efort! Pentru ce să-ți ceri scuze?
‎Am auzit că n-am reacționat prea bine ‎când mi-ai spus ce mi-ai spus.
‎Ai auzit? Și ce ți-am spus?
‎Iartă-mă, fiule!
‎N-am reacționat bine… ‎când mi-ai spus că ești gay.
‎Și că te muți cu iubitul tău.
‎Voiai să mă duci la un club de striptease.
‎Apoi ai plâns ‎în fața întregului restaurant.
‎De ce mi-ai spus la restaurant?
‎Ca să nu faci o scenă!
‎Trebuia să te aștepți. Doar mă cunoști!
‎- Așa te scuzi tu? ‎- Nu.
‎Adică da.
‎Ți-ai petrecut…
‎întreaga viață încercând să mă transformi ‎în ceva nu sunt.
‎- Vedeai doar ce îmi lipsea. ‎- De asta sunt aici, fiule.
‎Ca să-ți spun că te văd.
‎Te apreciez așa cum ești.
‎Te iubesc, fiule!
‎Iartă-mă!
‎Ce faci? Nu, stai! Fiule!
‎Fiule!
‎Iartă-mă, fiule!
‎Și eu te iubesc, tată.
‎Ți-l prezint pe Tommy.
‎Bună seara, tată-socrule!
‎Mă bucur să te cunosc.
‎Aș vrea să luăm cina de Crăciun.
‎Ce faceți aici?
‎Pregătim cina de Crăciun.
‎Ce cină, tată? S-a terminat Crăciunul.
‎Știu, dar vrem să sărbătorim cu tine.
‎Mersi, dar nu mi-e foame și n-am chef.
‎Exact de asta. Suntem toți aici.
‎Orice s-ar întâmpla, ‎vom fi mereu o familie, da?
‎Hai la cină!
‎Haide!
‎Ne-am decis în ultima clipă…
‎Vreau să spun câteva cuvinte.
‎Și să țin un toast
‎fiindcă suntem aici,
‎la această cină de Crăciun ‎pe care mi-am dorit-o atât de mult.
‎Știu că nu mai e Crăciunul, dar mulțumesc.
‎Tată, frate, vă mulțumesc ‎că sunteți aici cu noi.
‎Vă mulțumesc tuturor pentru această cină.
‎Noroc!
‎Vă mulțumesc că sunteți aici cu noi.
‎Vă mulțumesc tuturor pentru această cină.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎- Tommy, bun-venit! ‎- Mersi!
‎- A reușit! ‎- A reușit!
‎Ea te veghează din ceruri.
‎A reușit!
‎- Ce se întâmplă ? ‎- A reușit!
‎Să vedem!
‎În sfârșit! Sunteți pregătiți?
‎Da!
‎Mi-e tare dor de mama.
‎Poftă bună, tată!
‎Ce e asta?
‎- Ce? ‎- Azi e 28.
‎Tati!
‎Îmi pot schimba ‎scrisoarea către Moș Crăciun?
‎Haide! Te rog, tati!
‎Da, scumpo.
‎Te-am auzit.
‎- Sigur că o putem schimba. ‎- Și eu vreau să o schimb pe a mea.
‎Da?
‎Copii, sper că i-ați urat lui tati ‎„la mulți ani”.
‎Mulți ani trăiască…
‎TE IUBESC MULT, SĂRBĂTORITULE!
‎Odată, un prieten mi-a zis ‎să savurez micile bucurii ale vieții.
‎Nu știu dacă au trecut câteva zile ‎sau ani de atunci.
‎Eram altă persoană.
‎- Ce e? ‎- Dă-mi și mie un bănuț!
‎Un bănuț? Mai bine o slujbă!
‎- Speli ferestre? Urcă! ‎- Bine.
‎LEGENDE - SUVENIRURI
‎Nu îi apreciam ‎pe cei care mă iubesc și mă suportă.
‎Vrei să fii asociatul meu?
‎- Asociat? ‎- Asociat!
‎Credeam că Crăciunul e o farsă,
‎când toată lumea e veselă și iubitoare,
‎doar ca să uite de toate astea a doua zi.
‎Sos de brânză!
‎Dacă am învățat ceva,
‎e că nu e importantă doar ziua de Crăciun,
‎ci și zilele care urmează ‎și tot ce aduc ele.
‎Știu cum e să-ți trăiești viața ‎total indiferent.
‎Nu recomand nimănui.
‎De Crăciun, trebuie să-i îmbrățișăm ‎pe cei care ne sunt aproape
‎și să ni-i amintim ‎pe cei care nu mai sunt.
‎Și, în ciuda prostiilor ‎pe care m-ați auzit spunându-le,
‎lumea e un loc unde putem fi generoși.
‎Mulți ani trăiască…
‎Dar sunt sigur că știați deja.
‎- Unde mergeți? ‎- La cina de a doua zi.
‎Mă inviți?
‎Serios?
‎Subtitrarea: George Georgescu