- מרץ 2020 -
בוקר טוב. השעה 6:00 בבוקר ב-14 במרץ
ואנחנו בטיסת החופש.
אנחנו עוזבים את קנדה
וטסים ללוס אנג'לס.
סבתא פה.
היי. -היי, סבתא.
פולה פה עם כדור בפה.
אני תוהה מה היה קורה לנו אלמלא יצאנו אז.
המיקום שלנו נחשף. ידענו שמבטלים לנו את האבטחה.
כל העולם ידע איפה אנחנו.
ארצ'י, תגיד שלום. אנחנו עומדים לנסוע למקום שאימא באה ממנו.
כל כך עסוק.
ידעתי באיזה לחץ הם נמצאים. הייתה תחושה שהם בורחים.
זה המצב הנוכחי,
בזכות עוד חבר מדהים שאף פעם לא פגשנו,
אבל הוא מאמין בנו ורוצה לעזור.
- הארי ומייגן -
ספר לי איך נוצר הקשר שלך עם מייגן.
אני לא עוקב אחרי משפחת המלוכה.
אני לא ממש שם לב להרבה דברים,
אבל ראיתי משהו על אבא שלה.
הוא הצטלם בשביל הפפראצי. -בתמורה לתמונות הוא קיבל כסף.
הצהובונים חוגגים על זה. הם משתגעים על הסיפור הזה הבוקר.
אני הייתי נפגע אם הוא היה אבא שלי.
ולא יכולתי לדמיין שהאישה הזאת תמצא את אהוב ליבה,
גבר חלומותיה, והוא נסיך,
ואז להיכנס לכל הטירוף הזה
ולזכות לביטחון של משפחה,
ואז אבא שלך עושה דברים איומים.
פרסמנו כתבה גדולה ועסיסית.
כתוב שאביה של מייגן לא בא לחתונה.
כשהחיים שלי השתנו וההצלחה הגיעה,
בני משפחה השתנו,
ואני יודע כמה זה פוגע וכמה נורא זה יכול להיות.
מייד הזדהיתי איתה.
לפני החתונה שלחתי לה מכתב.
התפללתי שהיא תעבור את זה בשלום
ותחזיק מעמד, ושתדע שכל מה שהיא עברה בחיים
הכין אותה לרגע הזה, כך חשבתי לפחות.
אז טיילר נכנס לתמונה. לא הכרתי אותו קודם.
הוא שלח לי מכתב לפני החתונה, וכתב שהוא מתפלל למעני
ושאם אצטרך משהו, הוא יהיה לצידי.
עברו חודשים על גבי חודשים.
טוב. קדימה.
ויום אחד, כשהיינו בקנדה, התקשרתי אליו.
סוף סוף, אחרי שנים, דיברנו בפעם הראשונה…
והייתי שבר כלי. בכיתי ובכיתי.
לפעמים קל יותר להיפתח בפני אדם שלא יודע כלום,
וזה מה שקרה ביני לבין טיילר.
שמעתי את הפחד.
הוא היה מוחשי. שמעתי אותו.
אז שאלתי אותה ממה היא פוחדת,
והיא נשמה עמוק והתחילה למנות את הדברים ש"אני פוחדת מהם".
ואמרתי לה, "כל הפחדים שלך לגיטימיים."
רוב מה שידעתי על משפחת המלוכה
היה קשור למוות של דיאנה.
גברתי, אפשר לצלם תמונה אחת, בבקשה?
לא. -בבקשה?
יש רגע שלעולם לא אשכח, שבו היא הולכת בנמל התעופה,
ויש לה מחבט טניס מול הפנים,
והיא מנסה לברוח מהעיתונאים והם עטים עליה.
והבנתי שאחרי שהנישואים הסתיימו,
זרקו אותה לכלבים.
החוצה! -החוצה!
החוצה. ה-ח-ו-צ-ה.
נסיעה טובה, גברתי.
אז הכאיב לי להגיד למייגן שאני חג שהרגשות שלה לגיטימיים.
לא רציתי להגיד לה את זה.
לא רציתי שהיא תרגיש את זה, אבל לא רציתי לשקר לה.
היא פחדה שהם ירסקו אותה או שהיא תשתגע
או שיגרמו לה לחשוב שהיא משוגעת.
הציבור הבריטי חושב שהכול באשמתה של מייגן.
היא אישה שתלטנית.
התהפכו יוצרות הצהובונים.
ראיתי את אימא שלי סופגת התעללויות במשך שנים.
הכרתי את הסימפטומים. ידעתי איך זה.
"טיילר, איך אתה מעז להשוות את זה להתעללות באימא שלך?"
האישה הזאת ספגה התעללות, וגם הוא.
הם מנסים להרגיז את כולם.
המלכה תתאכזב ותכעס מאוד.
הפתעה מוחלטת… -לא היה לה מושג שההודעה תגיע…
להשתמש במוסד כדי לנסות
לעשות כל מה שבן זוג מכה היה עושה,
"זה מה שנעשה, נפסיק את הזרמת הכספים,
לא נספק לכם אבטחה.
נעשה את כל הדברים האלה כדי שתצייתו ותחזרו."
והיו להם האמצעים להגיד,
"לא אכפת לי שזה הארמון. אני עף מפה." הרעתי להם.
נשארנו בקשר, וכשכל זה קרה, היינו צריכים ללכת. הוא אמר,
"איך נוכל להקל עליכם? איך אפשר לעזור לכם?"
- האי ונקובר, קנדה -
זה היה שבוע לפני הקורונה,
והיינו תקועים בבית הזה
כאשר כל העולם יודע איפה אנחנו, בלי הגנה, בלי אבטחה.
הם רק רצו להיות חופשיים.
הם רצו להיות חופשיים לאהוב ולהיות מאושרים.
לא הייתה להם תוכנית.
כולם אמרו, "אה, יש…" לא הייתה תוכנית.
- שעות הבוקר מוקדמות, 14 במרץ 2020 -
הוא אמר, "הבית שלי מוגן
ואני אדאג שתהיה לכם אבטחה ואל תמהרו."
ואמרתי, "נצטרך להישאר רק שבוע.
אם נוכל להישאר שבוע, נוכל למצוא מקום לגור בו."
והוא אמר, "לא תישארו שבוע.
אתם תישארו כמה שתצטרכו, ואני אקח אתכם לשם בבטחה,
ואני אשאיר אתכם שם בבטחה עד שיהיה לכם לאן ללכת."
בששת השבועות הראשונים שלנו פה
יכולנו להסתובב ככה. -כן.
ושנינו היינו פה,
ארצ'י היה בידיים שלנו. -היינו הולכים לפה.
הוא הלך פה. -כן.
הכלבים התרוצצו…
לא ראיתם את הבית, רק סרטון שלו.
ראינו רק את מה שצילמת מהשער עד הדלת,
וראינו את המזרקה הגדולה שם.
אמרנו, "זה מספיק טוב." פשוט…
מה אם היה לי טעם נורא ומיטה עגולה גדולה
עם עמודי חשפנות וכולי?
זה לא היה משנה.
רצינו נואשות למצוא מישהו,
רצינו נואשות להיות איפשהו… -כן.
כדי להתמקם. -כדי להתמקם. כדי לנשום.
היו לנו 13 מזוודות, אני זוכר.
אמרת, "תישארו כמה שתצטרכו",
ואמרתי, "אולי נישאר לתמיד."
כלב טוב, גאי.
סוף סוף יש לנו פיסה קטנה של חופש.
איך אתה מרגיש, אהובי?
תצלמי לאורך.
נראה לי שזה עדיף. -תמיד במאי.
זה היה אושר, כי אף אחד לא ידע שאנחנו שם.
אני רואה את המאבטח שלנו.
איפה הוא? -מאט מתחבא בשיח.
אתה רואה? הוא שם.
תסתכל על זה. מדהים שמצאנו את המקום הזה.
גאי!
הוא סודי, ולפחות בתקופת הקורונה נוכל לצאת עם הכלבים לטיול
ותהיה לנו פיסה קטנה של חיים נורמליים.
קדימה! -בוא נחזור הביתה לארצ'י.
והכול…
המשפחה שלי.
היי!
לי לא היה משנה לאן הם יגיעו,
רק רציתי שהם יהיו מאושרים כדי שאוכל להיות איתם,
ומן הסתם, כבר לא היה צריך טיסות ארוכות, וזה יצר שינוי עצום.
לאן הולכים?
ארצ'י עשה את הצעדים הראשונים שלו פה.
הבית הזה היה… -פה.
ממש פה.
מה קורה, אהובתי?
אנחנו מכינים את קשת הבלונים הזאת לכבוד יום ההולדת הראשון של ארצ'י.
זה לא נראה כמו קשת.
זה ייראה.
באמת? -צריך לנפח את כל אלה.
היי! -ונשתמש באלה.
ונפעל לפי ההוראות.
נהדר.
- יום הולדת שמח -
היינו שם שישה שבועות, ואף אחד לא ידע.
המשפחה שלי עדיין חשבה שאני בקנדה.
בכל יום הייתי מסתכל בגוגל… "לא, הם עדיין לא יודעים."
והיינו מדברים והם היו צוחקים,
והיה להם טוב. הם היו שולחים לי סרטונים.
הבן שלנו בן שנה היום,
וזה יום יפה.
זה יום נפלא.
וזה לא הבית שלנו, אבל אנחנו אסירי תודה.
אבל יש עולם שבו זה יכול להיות הבית שלנו.
טיילר פרי מצטרף אלינו עכשיו מאטלנטה.
יש דיווחים רבים
על כך שמייגן והארי גרם אצלך בלוס אנג'לס.
אתה יכול לספר לנו מה שלומם?
אתה מדבר אנגלית? -אני מצטער.
נראה לי שאיבדתי אותך, גייל.
אני מצטער, יש לנו חיבור ממש גרוע.
אז אנחנו כאן, יומיים אחרי יום ההולדת של ארצ'י,
ויום אחרי שה"מייל"…
יום אחרי שה"מייל"
פרסם שוב את המיקום שלנו באתר שלו.
- דיילי מייל -
- הנסיך הארי -
- האחוזה של טיילר פרי בבוורלי הילס -
לקח להם שישה שבועות לגלות שאנחנו בקנדה,
ולקח להם שישה שבועות לגלות שאנחנו בבית של טיילר.
בכל אופן, אראה לכם מה אנחנו צריכים לעשות עכשיו.
והעמודים הגדולים האלה הם בעיקרון תשתית לגדר
כדי למנוע מצלמי פפראצי לצלם ממרחק של 400-300 מטר.
ועד כמה שזה מגוחך ואבסורדי,
צריך לצחוק על זה כי זה טירוף.
כמעט 5:00 לפנות בוקר. ארצ'י מתעורר מזה.
אלוהים. הם חגים סביבנו.
מה הבעיה שלהם?
גרתי בבית הזה הרבה שנים,
ובצד השני של הקניון יש מפורסמים אחרים,
ואף אחד לא ראה מתקפה כזאת.
האז, אימא שלי בחוץ עם ארצ'י?
עם מסוקים מסביב לשעון.
השני היום.
רחפנים טסים מעל הבית.
היינו עולים בכל יום,
וגדר הרשת הייתה חתוכה,
ואנשים היו מתגנבים לשטח שלי.
נאלצתי להתקין את כל המצלמות על הגבעה שם.
נאלצתי לשתול עוד עצים. זה היה מטורף.
מה את עושה?
אני כותבת עוד דברים…
כדי להילחם ב"מייל"
ובטירוף שלהם.
- הקרע של מייגן ואביה נחשף במכתב -
כל התביעה נגד "אסוסייטד ניוזפייפרס",
כולל ה"מייל" וה"מייל אונליין",
הייתה בגלל מכתב שכתבתי לאבי.
ה"מייל" פרסמו אותו. הם יודעים שזה לא חוקי.
זה כל העניין. פשוט תתנצלו ואל תעשו את זה שוב.
זה באמת פשוט עד כדי כך.
אבל במקום זאת, הם כאילו אומרים, "או…
שנרוויח הון.
בואו ניצור לשונית שלמה בעמוד הבית שלנו עם השם שלה…
- מייגן מרקל -
ונפרסם אינספור כתבות על התביעה הזאת
ונעוות את הדברים כדי לתמרן את הציבור."
הם אומרים שהכול חלק מהאסטרטגיה והטקטיקה שלי
לשפר את המוניטין שלי.
ואז ההגנה אמרה,
"אנחנו רוצים גילוי מסמכים.
אנחנו צריכים גישה למייל ולטלפון שלכם בשביל התביעה הזאת לפי המילים האלה…"
"אני אוהבת אותך",
"ארצ'י", "קייט",
"ויליאם."
"אפריקה". -"אפריקה".
סליחה, מה? איך זה קשור לתביעה הזאת?
אשתי היקרה קיבלה את התקציר
של הטיעון המגוחך של ה"מייל".
ארצ'י בכלל לא נולד כשפרסמתם את המכתב
שכתבתי לאבא שלי.
הם מרוויחים מזה הון.
העיתונאים לעולם לא יתפשרו.
הם תמיד יתעקשו, כי הם ינצלו תביעה על פרטיות
כדי לפלוש לפרטיות שלך עוד יותר, כמו שהם עשו לאשתי.
אבל אימא שלי תמיד אמרה,
"אם כותבים עליך שטויות בצהובונים,
אתה כנראה עושה את הדבר הנכון."
אז תמיד הרגשתי שהמאבק הזה ראוי.
- הזוג המלכותי מטיל פצצה חדשה -
הצהובונים טוענים פחות או יותר
שאם אתה דמות ציבורית, ויתרת על זכותך לפרטיות.
- מסמכים נפיצים מביהמ"ש נחשפים -
בתביעה הזאת ה"מייל און סאנדיי" השתמשו בהגנת "מכל הבא ליד".
הם כללו הכול.
דברים כמו, "מייגן לא זכאית לפרטיות,
כי היא בת למשפחת המלוכה."
"אם היא לא הייתה רוצה שנפרסם את המכתב,
היא הייתה צריכה להיות נחמדה יותר לאביה."
כמה אנשים…
מייגן ואני היינו מתכתבות ב-1:00 או ב-3:00 לפנות בוקר אצלה.
היא הייתה ערה, לא הצליחה להירדם,
היא חשבה על התביעה הזאת ועל שאר הסוגיות ועל המחיר שזה גובה.
מלחמת הזוג בצהובונים מסלימה.
הארי ומייגן ייאלצו לחשוף
עוד פרטים אינטימיים כדי להוכיח את צדקתם,
ולכן נראה שזה קצת חוטא למטרה.
ידעתי לאיזה מתח ההתפתחויות האחרונות מכניסות את מייגן,
כלומר, שב"מייל" עמדו לטעון שהחברים של מייגן
כבר דיברו על המכתב עם מגזין "פיפל"
ושמייגן אישרה את הריאיון הזה, מה שלא קרה.
מייגן מתכוונת להכחיש כל מעורבות בריאיונות
של חמישה מחבריה למגזין "פיפל".
אני לא יודעת כמה עמודים היו בכתבה, אבל היו בה,
אני חושבת, כמה משפטים
שקשורים לאבי ולעובדה שפניתי אליו.
כולנו ידענו שמייגן כתבה לאביה מכתב.
לא שמתי לב במגזין "פיפל"
ובכתבה ההיא שמישהו הזכיר את המכתב.
הכתבה הזאת ב"פיפל" התייחסה למכתב אל תומס מרקל
וגרמה לו לחשוף אותו ל"מייל און סאנדיי".
את עושה משהו מאהבה מוחלטת,
לטובה, והם מוצאים חלק אחד
והוא יוצא לגמרי מההקשר.
הם טענו טענה כוזבת, שמייגן אישרה
את הריאיון הזה עם מגזין "פיפל".
אז לפי הטיעון, היא ויתרה על כל הזכויות,
כל מה שקשור למכתב באשר הוא.
- חמישה חברים -
ו"אסוסייטד" אמרו שהזהות של כל החברים שלה
צריכה להיחשף במסגרת התביעה.
אמרתי, "ממש לא."
- מייגן רוצה למנוע את חשיפת שמות חבריה -
הרגשתי שחשוב להגן עליהם
כמו שהם ניסו להגן עליי,
וזה קרה בדיוק בשבוע שבו עברנו לבית שלנו בסנטה ברברה.
נסעתי לשם וחשבתי,
"בסדר, אנחנו נפרוק, אנחנו נתמקם",
ומג עמדה בחוץ וחיכתה לי, וראיתי שמשהו לא בסדר.
והיא הראתה לי את הבית החדש ברגשות מעורבים,
"הינה הבית החדש שלנו", אבל היא נעצה מבט, כאילו,
"כואב לי מאוד."
היא החזיקה את ארצ'י ופשוט נפלה לרצפה ו…
הייתי בהיריון, בכלל לא ישנתי,
ו…
בבוקר הראשון שבו התעוררנו בבית החדש שלנו הייתה לי הפלה.
אני מאמין שאשתי עברה הפלה בגלל המעשים של ה"מייל".
הם ראו את הכול.
עכשיו, האם אנחנו בטוחים שההפלה נגרמה מכך?
ברור שלא.
אבל בהתחשב במתח שזה גרם,
בחוסר השינה ובמשך ההיריון…
בשלב של ההיריון, השבוע שבו היא הייתה…
אני יכול להגיד לפי מה שראיתי
שההפלה הזאת נגרמה ממה שהם ניסו לעשות לה.
- זה היה בוקר בחודש יולי שהתחיל כרגיל. -
- להכין ארוחת בוקר. להאכיל את הכלבים. למצוא גרב שנעלמה. להרים צבע סורר. -
- ידעתי כשאחזתי ילדי הבכור שאני מאבדת את ילדי השני -
חשבתי היא אמיצה וגיבורה,
אבל זה לא מפתיע אותי כי היא אמיצה וגיבורה.
כן.
- כעבור ארבעה חודשים -
- האבידות המשותפות שלנו -
כשאני חושפת רגעים של פגיעות,
בכל הנוגע להפלה ולבושה הנלווית לה,
כאילו, "זה בסדר, את אנושית. מותר לדבר על זה."
ויכולתי לבחור לא לדבר על הדברים האלה
או לבחור להגיד,
"עם כל הדברים הרעים שכרוכים בזה,
הטוב יכול לעזור לאחרים."
זה העניין בחיים, נכון? החיבור והקהילה.
- כעבור כמה שעות שכבתי במיטה בביה"ח, אחזתי בידו של בעלי. -
זה ממש מהדהד כשקוראים שהייתה בביה"ח,
עם בעלה, הנסיך הארי.
היא כותבת שנשבר לו הלב,
היא ניסתה לחשוב מה היא יכולה לשאול אותו, והיא אמרה פשוט, "אתה בסדר?"
וכולם יכולים להזדהות עם השאלה, "אתה בסדר?"
והאם אנחנו שואלים זה את זה את השאלה הזאת מספיק?
הטקסט הוא במידה רבה גם קריאה מלכדת
כדי שאנשים יתמכו זה בזה במה שהיא מתארת
כ"שנה של אובדן וכאב לכולנו."
בארמון באקינגהם אומרים שלא יגיבו על עניין אישי ביותר.
ארצ'י, בוא תגיד שלום לצוות.
תגיד, "היי, ג'יימס."
היי, ג'יימס.
"היי, מייקל." -היי, מייקל.
ו"היי, קריסטין".
היי, קריסטין.
איזה יופי! -כל הכבוד.
זה היה שבוע עמוס!
זה היה שבוע.
הם רצו להמשיך בפעילות הלא מלכותית של חסות
וקידום מטרות בנושא בריאות הנפש,
איכות הסביבה, שוויון מגדרי.
אני אוהבת להשקיע בנשים יזמיות,
אז אני מקדישה הרבה זמן להסתכל על דברים כאלה.
יותר ויותר, בשעה שהמגפה
התחילה לצבור תאוצה, עלה נושא השוויון בהתחסנות.
- מופע "גלובל סיטיזן" לשוויון בהתחסנות -
אשתי ואני מאמינים…
- להביס את העוני -
אשתי ואני מאמינים שהמקום שנולדת בו
לא אמור לקבוע את יכולתך לשרוד.
- ביקור בבי"ס ציבורי בניו יורק -
וזה היה תרגיל במציאת עובדות
לגבי התחומים שבהם הם יכולים להיות פעילים,
והתחומים שבהם הם יכולים לכנס קבוצות יחד.
חברנו לצוות פה
כדי ליצור את פרס ארצ'וול לזכויות האזרח הדיגיטליות של ה-NAACP.
אחד הדברים שהמשכנו להגיד
הוא שאם נהיה תחת עדשת המיקרוסקופ כל הזמן,
אם אנשים מסתכלים עלינו, שיסתכלו על מה שאנחנו מסתכלים.
האמירה הלא נכונה היחידה היא שתיקה.
- נאום לבוגרי תיכון אימקיולייט הארט -
כי החיים של ג'ורג' פלויד היו חשובים והחיים של בריאנה טיילור היו חשובים
והחיים של פילנדו קסטיל היו חשובים והחיים של טמיר רייס היו חשובים
אלוהים.
- יוני 2020 -
וגם חייהם של כל כך הרבה אנשים,
שאנחנו מכירים או לא מכירים את שמותיהם.
זה מפקד המשטרה. שמעתם את זה פעם בחיים שלכם?
אני יודעת שלפעמים אנשים אומרים, "כמה פעמים צריך לבנות מחדש?"
יודעים מה? אנחנו נבנה מחדש
שוב ושוב עד שזה ייבנה מחדש.
- הבית של טיילר פרי -
לילה טוב, מותק.
אימא תשכיב אותך לישון.
מה אבא עושה? אנחנו קוטפים תפוזים?
- מונטסיטו, קליפורניה, אוגוסט 2020 -
כן. אתה יכול להכניס אותם לסל?
מוכן? תפוס.
קדימה.
ניסיון יפה. אתה מנסה לחבוט בכדור?
שלום. -שלום. בונז'ור.
- ביג סור, קליפורניה, 17 בספטמבר 2020 -
עברנו על החוקים. -עברנו על החוקים.
יהיה לנו כל החוף לעצמנו
או שיהיה סט צילומים
בחוף, וניכנס אליו.
איזה כיף.
זה ממש נחמד.
וחוץ מזה, אנחנו בהיריון.
בחיי. אהובי.
יפהפה. חוף משלנו.
זה מצחיק כי אני דיברתי
ושניהם נראו קצת מחויכים, קצת…
ואני כזה, "משהו…"
הם מחייכים קצת יותר מדי. זו שיחת זום.
מה קורה פה?
ולקראת שיחת הזום מג נעמדה.
פשוט התחרפנתי. התחרפנתי.
כי אני יודע מה הם עברו כדי להגיע למקום הזה.
והם אמרו, "אתה חייב
לעזור לנו לספר לעולם שיש לנו חיים חדשים בחיינו."
הרגשתי שלפחות אוכל לעשות משהו
כדי כאילו להגן עליהם בעזרת הצילומים שלי אם אני יכול.
- הנסיך הארי ומייגן מאושרים עד הגג לקראת ילדם השני -
- דובר של הנסיך הארי ומייגן אמר: -
- "אנחנו יכולים לאשר שארצ'י עומד להיות אח גדול." -
ברגע שהודענו על זה,
קיבלתי שתי הודעות משני אנשים שונים לגמרי.
ששלחו לי את השער של יום ולנטיין
משנת 1984,
שבו אימא שלי הודיעה שהיא בהיריון כשהייתי ברחם שלה.
הייתי בהלם.
- חיוך שאומר הכול -
לא היה לנו מושג. זה היה צירוף מקרים.
- הנסיך הארי ומייגן מאושרים עד הגג לקראת ילדם השני -
או אולי לא צירוף מקרים.
בעקבות ההודעה על ההיריון של הארי ומייגן,
יספרו בני הזוג את סיפורם בפומבי,
ויעניקו לאופרה וינפרי ריאיון ראשון מאז שהם ויתרו…
ספרו לנו מה חשבתם לפני שהחלטתם לשבת עם אופרה.
בהתחלה אופרה פנתה אלינו
דרך מנהל התקשורת כשהיינו בארמון קנסינגטון.
הייתה התרגשות, אני זוכרת את זה, ואז אני חושבת שדיברנו…
כן, כי בשבילך אופרה היא כאילו…
זאת אופרה! -כן.
"יום הולדת למייגן" -אין מצב.
"יום הולדת שמח"
תודה.
- ספטמבר 2020 -
יש!
תאריך השיחה שלנו איתה לא הפסיק להשתנות.
הגענו לחוף. -הגענו לחוף.
אנחנו עושים את מה שכולם עושים.
היינו פה שנה.
- ינואר 2021 -
יש לנו תרנגולות!
עד שעשינו את זה, והמפגש עם אופרה
היה תגובה למה שקרה באותה שנה.
ככל שהמרחק בינינו גדל,
והתפקיד שלנו בבית המלוכה הצטמק כי באנו לפה,
כך נוצר יותר ואקום,
ואנשים באמת לא הבינו למה עזבנו.
חשבנו שזו ההתחלה של שנת המעבר שלנו, ומתברר…
שזה ממש לא היה מעבר.
פשוט חטפנו על הראש.
הם שלושה מהאנשים הכי מוכרים בעולם,
אופרה, הנסיך הארי ומייגן מרקל,
וכעת הם נפגשים לאחד הריאיונות הגדולים של העשור.
אבל רגע לפני שידור הבכורה של הריאיון, בארמון באקינגהם
יוצאים בצעד חסר תקדים,
ופותחים בחקירה לגבי האשמות בבריונות כלפי מייגן.
העיתוי של כתבת הבריונות,
כפי שהודה אפילו העיתונאי שכתב אותה,
זה נעשה…
בפירוש בגלל הריאיון עם אופרה.
הדובר של הארי ומייגן אמר לנו ול"טיימס" כך,
"הדוכסית עצובה בעקבות המתקפה האישית האחרונה נגדה,
בעיקר כמי שהייתה מטרה לבריונות בעצמה,
ויש לה מחויבות עמוקה לתמוך באלה
שחוו כאב וטראומה.
בואו נקרא לילד בשמו,
מסע הכפשות מחושב שמבוסס על מידע מוטעה ומזיק."
אז ראו, "אלוהים, מישהו שם בפאניקה."
הסכסוך הממושך והגועש בין הארי ומייגן לעובדי הארמון,
אנשים שהנסיכה דיאנה כינתה "הגברים בחליפות האפורות",
הגיע לנקודת הרתיחה בריאיון הנפיץ הזה אצל אופרה וינפרי.
אני לא מסוגל להעלות על הדעת מה אימא שלי עברה לבד לפני כל כך הרבה שנים.
לראות את הגזלייטינג הממסדי הזה שקורה,
זה יוצא דופן.
ולכן כל מה שקרה לנו
בכל מקרה היה קורה לנו,
כי אם אתה אומר את האמת לבעלי השררה, ככה הם מגיבים.
הערב לראשונה הם מספרים את הסיפור שלהם.
הריאיון ההוא נועד פחות ליישר את ההדורים,
אלא לפחות להשלים את החסר שאחרים השלימו בשבילנו.
וכשאת אומרת, "איך זה נראה?"
מההבנה שלי ומהניסיון שלי בארבע השנים האחרונות,
זה שונה לגמרי מכפי שזה נראה.
מה שיצרנו והדרך החדשה שניסינו לפלס,
לא יכולנו לעשות את זה בלי בהירות כלשהי.
אז איך זה עובד? אמרו לכם לשתוק?
איך אמרו לכם להתמודד עם הצהובונים?
כל מי שקשור אליי
קיבל הוראה ברורה מאוד מהרגע
שהעולם ידע שהארי ואני יוצאים, להגיד תמיד, "אין תגובה", וכך עשינו.
עשיתי כל מה שאמרו לי לעשות, כמובן,
כי זה היה גם דרך העדשה של, "ונגן עלייך."
הייתה שיחה לגבי…
צבע העור הכהה שיהיה לתינוק שלכם?
על השיחה הזאת לעולם לא אספר.
אמרת בפודקאסט שזה כמעט לא אפשר הישרדות,
ונדהמתי כי נשמע שהייתה לך התמודדות נפשית.
מה קרה בעצם?
הייתי יושבת בלילה וכזה,
"אני לא מבינה איך כל זה מתפרץ", ושוב,
לא ראיתי את זה, אבל זה כמעט גרוע יותר
כשאת מרגישה את זה דרך הבעת הפנים של אימא שלי
או החברות שלי או שהן מתקשרות אליי בוכות,
"מג, הם לא מגינים עלייך."
והבנתי שהכול קורה רק כי אני נושמת,
ופשוט לא רציתי לחיות יותר.
לא ראינו את זה עד שהעולם ראה את זה, וזה מעניין.
חשבתי שהפתיחות הרבה שלי לגבי…
הדיכאון שחוויתי והקיצוניות שלו,
חשבתי שזה יהיה המסר הכי גדול.
תודה לשניכם שבטחתם בי כדי לספר את הסיפור שלכם.
תודה שנתת לנו את המרחב לעשות את זה.
לא, תודה לך.
אלוהים…
אבל כל תשומת הלב התמקדה בשיח על הגזע.
- יום אחרי שידור הריאיון עם אופרה -
היי, אימא.
היי, מה קורה?
לא הרבה. ראיתי שפספסתי אותך. איפה את?
סיימתי ללכת עם הכלב.
נחמד. יש רעש סביב הבית שלך? יש שם מישהו?
לא. האמת היא שלא. -יופי.
הכול בסדר. אני מרגישה גאווה. -כן.
זה בהחלט לא הגיע לך.
אני מקבלת המון הודעות מאנשים…
שתומכים בך ואומרים שהתנהלת מצוין.
תודה. -כן.
תמשיכי להיות ילדה גדולה.
תודה. בסדר.
טוב. אוהבת אותך. ביי. -הכי גדולה. גם אני אותך.
ביי. -ביי.
ביונסה שלחה הודעה.
ממש נחמדה…
לא נכון… -רק שאלה מה קורה.
רק בדקה מה קורה. בקטנה.
אני עדיין לא מאמינה…
אני עדיין לא מאמינה שהיא יודעת מי אני.
תתקשרי אליה.
לא, זה בסדר. היא אמרה שהיא רוצה שארגיש בטוחה ומוגנת.
היא מעריצה ומכבדת את האומץ ואת הפגיעות שלי,
וחושבת שנבחרתי לשבור את הקללות הבין-דוריות
שצריך לרפא.
משפט יפה.
אדוני, דיברת עם אחיך מאז הריאיון?
עדיין לא, אבל אדבר איתו.
ואתה יכול רק להגיד לי אם משפחת המלוכה גזענית, אדוני?
לא, אנחנו ממש לא משפחה גזענית.
אדוני, אפשר לשאול מה דעתך על הריאיון?
תודה לכולם.
כשצפיתי בו, חשבתי…
שהיא הייתה יכולה להגיד הרבה יותר,
אבל כיוון שהיא כזאת אישה אלגנטית, שיש לה קלאסה, היא לא אמרה.
היי. -היי.
- טיילר פרי, חבר -
הארמון יצא בהודעה,
למיטב הבנתי, אבל לא קראתי אותה.
כן, אני אסתכל.
"ההודעה הבאה
שיצאה מארמון באקינגהם בשם הוד מעלתה המלכה.
המשפחה כולה עצובה לגלות עד כמה
השנים האחרונות היו מאתגרות בשביל הארי ומייגן.
הסוגיות שעלו, במיוחד אלה הנוגעות לגזע, הן מדאיגות.
אמנם כמה מהמעורבים זוכרים את הדברים אחרת,
אך מתייחסים לדברים ברצינות רבה והמשפחה תטפל בהם באופן פרטי.
הארי, מייגן וארצ'י תמיד יהיו בני משפחה אהובים מאוד."
על מה אני מסתכלת?
וואו.
הארי קיבל הודעה… -הכול בסדר?
כן, הארי קיבל הודעה מאחיו.
כן. טוב. תקראו אותה.
בסדר, נדבר יותר מאוחר.
תודה. -נתראה.
נתראה בשישי.
טוב, ביי. תודה. ביי. -ביי.
הלוואי שידעתי מה לעשות.
אני יודעת. בוא ננשום. תנשום אוויר צח ואז תחליט.
- פסחא, ארבעה באפריל 2021 -
אני יכולה להכניס אותן לשקיות קטינות נפרדות ונעשה "הפרד ומשול".
היי, סבתא. החלטנו מה יהיה המסלול?
אני חושבת שהכי הגיוני שיתחילו כאן.
ליד הגשר, כן? -כן.
אז בצד ההוא…
בוא נצא ו…
חוצים את הגשר ולצד הנחל, עד הגשר הקטן פה.
טוב. אהבתי.
זהו, קל. לכן אנחנו נשואים.
הכול בשביל זה?
הפשטות, האמת.
קדימה, משפחה. בואו נזוז.
- לונדון, תשעה באפריל 2021 -
- הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו ז"ל כוחה ומשענתה של מלכתנו במשך 73 שנים -
סבא שלי תמיד נסע במונית שחורה בלונדון,
אז כל המוניות השחורות…
עמדו בטור לאורך המאל מחוץ לארמון באקינגהם.
אני לא יודע אם אתם רואים את זה.
כל המוניות השחורות בלונדון,
נראה שהם מפגינים כבוד.
מה אתה אומר? מדהים.
לא ייאמן, מה? תראה, עד ה…
זה נחמד.
אלוהים. איך עשרה ל-12?
בזריזות… הסתכלתי באתר
לגבי קיצור תקופת הבידוד.
כן.
אתה יכול לעשות את הבדיקה לכל המוקדם חמישה ימים אחרי שתנחת,
אז אתה צריך לצאת מחר… -טוב.
ולהיבדק בשישי.
אני יכול לצאת מחר? -כן.
טוב.
אותה טיסה. מדי בטלפון עם "אמריקן איירליינס" עכשיו.
סבי היה אדם של שירות, כבוד וחוש הומור מצוין.
הוא ייזכר כבן הזוג המלכותי הוותיק ביותר,
חייל מעוטר, נסיך ודוכס.
- לזכר הוד מעלתו דוכס אדינבורו -
אבל בשבילי הוא היה סבא.
אשף הברביקיו, אלוף ההקנטות וחצוף עד הרגע האחרון.
הכבוד של הארי כלפי סבא שלו
היה עמוק ביותר, ואני חושב שחלק גדול מהתכונות
שאני אוהב בהארי קשורות לסבא שלו.
היכולת להרגיע אנשים,
להיות כיפי ולא נוקשה ורציני, אני חושב שזה בא ממנו.
אני יודע שההערצה הייתה אדירה.
כשהוא הלך שוב מאחורי הארון,
בטח עלו בו גם רגשות אחרים.
לא ניחנתי בכישורים לפרק את זה, אבל זה בטח היה קשה.
האמת היא ששמחתי מאוד בשביל סבא שלי.
הוא נפטר בשקט. הוא נפטר בשלווה. הוא נפטר באושר.
ספר לי על החזרה.
איך היה?
היה קשה.
בעיקר השיחות עם אחי ואבי,
שהיו ממש…
ממוקדים בפרשנות שגויה של כל המצב.
אז אף אחד מאיתנו לא רצה לדבר על זה
בהלוויה של סבא שלי, אבל דיברנו,
ונאלצתי להשלים עם העובדה
שכנראה לא נקבל נטילת אחריות אמיתית או התנצלות אמיתית.
אשתי ואני ממשיכים הלאה.
אנחנו מתמקדים בעתיד.
זה בסדר.
זהו זה. את מוכנה לאכול? בואי נשתה חלב.
היי, לילי.
- ליליבת דיאנה, ארבעה ביוני 2021 -
הייתה תחושה של שלמות כשליליבת נולדה.
- לילי הקטנה -
כולם כיבדו את העובדה שעברנו כל כך הרבה,
ושכמו כל הורה,
מגיע לנו לקבל את הילדה שלנו לעולם בשלווה,
ולהקדיש זמן כמשפחה לגדל את הילדים,
וזה מה שעשינו, עם התוספת של הפעוטה הקטנה שלנו.
פרחים לאימא? תודה. אפשר נשיקה?
אני חושב שכרגע אני רואה הרבה מאשתי בארצ'י
והרבה מאימא שלי בלילי.
היא ממש ספנסרית. יש לה אותן עיניים כחולות.
עיניים כחולות-כחולות.
שיער זהוב-אדמוני.
אוי! את הולכת?
טוב.
אנחנו מתקשרים ומפטפטים ומדברים על שטויות,
והם היו די רציניים בטלפון. אמרתי, "מה קורה?"
הם אמרו, "אנחנו רוצים שתהיה הסנדק של לילי." אמרתי, "וואו."
הייתי צריך רגע לעכל את זה, וחשבתי,
"זה יהיה לי לכבוד. זה בהחלט יהיה לי לכבוד."
וסיימתי את השיחה, עיכלתי הכול וחזרתי אליהם.
אמרתי, "רק שנייה.
זה אומר שצריך לנסוע לשם ולעשות את כל זה
בכנסייה איתם ולהתמודד עם כל זה? כי אני לא רוצה לעשות את זה.
אולי נוכל לעשות טקס פרטי קטן כאן וזהו,
ואם אתם צריכים לעשות את זה שם, זה בסדר."
"כמו יהלום בשמיים
מנצנץ כוכב קטן…"
הם מקימים משפחה משלהם,
וגם חברים יכולים להיות משפחה.
הם יכולים להתחיל משהו טרי וחדש, ולקוות שיום אחד
המשפחה משני הצדדים תוכל להבין שזו באמת אהבה.
"יום הולדת שמח"
ארצ'י, רוצה לבוא לעזור לכבות את הנרות? בוא תעזור. יש!
אוי… כן!
יוג'יני באה לבקר.
- הנסיכה יוג'יני, הדודנית של הארי -
איפה אנחנו? -אנחנו בסופרבול!
בסופרבול?
את צריכה לקחת אותו, יוג'יני. את צריכה לקחת אותו!
לא!
המכנסיים נפלים.
כל הכבוד.
לראות את ארצ'י רץ על הדשא בחיוך מאוזן לאוזן…
זה העולם שהוא מכיר.
הוא העביר את חמשת החודשים הראשונים לחייו בווינדזור, זהו.
זה הבית בשבילו. זה הבית בשביל לילי.
אני צריך ללכת!
וזה הבית שלנו.
רוכבים בטיילת.
אני יכול לעשות עם הילדים שלנו דברים שלא יכולתי לעשות בבריטניה.
- דירה של חברה, ניו יורק, נובמבר 2021 -
הוא שקוע באיזה מייל משפטי, אני רואה.
התביעה של מייגן נגד "אסוסייטד ניוזפייפרס" נמשכת כמה שנים.
בתחילת 2021 אמר השופט,
"לא צריך משפט או גילוי מוקדם.
אני מכריע עכשיו. אני פוסק לטובת מייגן."
ואז, כצפוי, "אסוסייטד" ערערו.
חשבנו שזו רק הזדמנות ליצור עוד קליקבייט.
כשכל זה התחיל, לא היו לי ילדים,
ועכשיו ילדתי שניים ואיבדתי אחד, וזה עדיין נמשך.
בדיוק כשעמדנו ללכת לביהמ"ש לערעורים,
חבר בכיר בצוות של דוכס קיימברידג'
מסר תצהיר עדות שלא נדרש.
- אתגר חדש -
ולמרבה הצער, אין סיכוי שהוא היה יכול לעשות את זה
ללא הסמכות של הבוסים שלו.
ה"מייל און סאנדיי" טענו לכל אורך הדרך
שהמכתב הזה לא היה אישי,
כי היא הראתה טיוטה לדובר שלה לשעבר,
והיא שלחה לו כמה הודעות,
ואפילו בהודעות האלה מייגן כתבה,
"מן הסתם כל מה שכתבתי,
אני מבינה שהוא עלול לדלוף."
נתמודד עם זה אחר כך.
אבל איך נתמודד עם זה? איך לכל הרוחות…
הוא עובד אצל אחיו, אני…
אבל זה… אני יודעת.
כאילו… זה אחיך.
כן.
אני לא אגיד שום דבר על אחיך, אבל זה כל כך ברור.
כאילו…
עוד יותר מגעיל שהם ינסו לטייח את זה.
שוב, ג'ייסון, העוזר לשעבר של מייגן ושלי, בניגוד ל…
זה מה שאני אומרת. למה אנחנו מדברים עליו כעוזר שלה לשעבר
ולא כאדם שעובד אצל אחיך?
לכן אני חי עכשיו במדינה אחרת,
כי כל צוותי התקשורת בעיקרון…
מתחרים זה בזה, אבל זה החוזה,
היחסים הסימביוטיים בין שני המוסדות
שפועלים כמיטב יכולתם.
האם מייגן מתמרנת את התקשורת?
תודה גם על ההודעות שלכם.
אי-אר כותב, "ברור שמייגן מתמרנת את התקשורת.
כל הכבוד לה, אני אומר. הם מתמרנים אותנו מספיק."
כריס כתב שהיא אוהבת לשלוט בנראטיב.
תודה.
רק רציתי לשאול אותך על הערעור,
ואיך את מרגישה לגביו, וגם איך את מרגישה
לגבי סוגיות הפרטיות האלה.
זה תהליך מפרך, אבל שוב, אני מתעקשת לתמוך במה שטוב,
ואני חושבת שזה חשוב באופן כללי,
גם בתביעה הזאת וגם בשאר הדברים שדיברנו עליהם היום.
בשלב מסוים, לא משנה כמה קשה,
אתה יודע את ההבדל בין טוב ורע.
אתה חייב לתמוך במה שטוב, וזה מה שאני עושה.
- מונטסיטו, קליפורניה, דצמבר 2021 -
השעה קצת לפני 2:00 לפנות בוקר,
ואנחנו מחכים שהצוות בבריטניה
יקבל את תוצאות הערעור.
אז בזמן שאנחנו מחכים שג'ני תתקשר,
איך את מרגישה?
בעיקרון יש לי קצת בחילה.
אני פשוט לא יודעת.
אני יודעת שיש להם ביטחון, אבל אני רוצה שכל זה ייגמר.
היי. ברכותיי.
- ג'ני אפיה, שותפה, משרד עו"ד שילינג, לונדון -
אוי, ג'ני. תודה…
אני יודעת. -תודה שלא השארת אותנו במתח.
תודה שלא שיחקת…
איך את מרגישה?
לא יודעת. אולי עכשיו אוכל מהגלידה ששלחת.
גדול!
- איזבל, חברה -
בכל הרמות, זה כל כך מספק ומדהים!
עשית את זה, וגם אתה, הארי.
הבדיחה הקבועה שלי בזמן האחרון היא שהארי
הוא איש חוק וסדר,
והגרסה של קליפורניה היא "איש, הכול בסדר".
מייגן מרקל קיבלה הודאה בטעות בעמוד השער בצו בית משפט
מצהובון בריטי בסוף השבוע.
ההודעה של ה"מייל און סאנדיי" לא הייתה התנצלות,
אבל הייתה הכרה בניצחון המשפטי של מרקל.
לא הייתה לעדות חשיבות משפטית כלשהי,
חוץ מאשר לחזק את הטענות של מייגן,
שהמכתב לא היה אמור להתפרסם,
אבל התצהיר הוגש כי המוניטין של מייגן
היה עשוי להיפגע.
הדיווח הטה את הדברים ויצר מראית עין שלפיה מייגן שיקרה,
וזה ממש לא נכון.
כפי שהוכח שוב ושוב,
יש לתקשורת הבריטית תמריץ להביא אותך לבית המשפט,
כי הם יכולים להרוויח המון כסף
וליצור סביב זה כזה קרקס,
וזה בדיוק מה שהם עשו כאן.
אם לנו אין משאבים או יכולת
או קיבולת להתמודד עם האנשים האלה, אף אחד אחר לא יעשה את זה.
שלום. -היי!
נעים מאוד. תודה.
על לא דבר. נעים מאוד.
כולם מצד ימין. -תודה.
היי! -היי, חבר'ה.
כולם התגנדרו כל כך. תודה לאל שלא לבשתי ג'ינס.
היי!
יש לנו חברה טובה, ובכל שנה בערב השנה החדשה
היא מסתובבת סביב השולחן ושואלת את מי שיושב שם בארוחה,
"מה מילת השנה שלך?"
ולפני כמה שנים, כששמעתי את זה בפעם הראשונה, חשבתי,
"מה המילה שלי? לא החלטה. מה המילה שלך?"
וחשבתי,
"המילה שלי היא שלווה. אני רק רוצה שלווה."
וחשבתי, "לא. לא תהיה לי שלווה בלי אמת.
המילה שלי לשנה הזאת היא אמת."
חג שמח! -חג שמח!
תודה, חבר'ה! -לחיים, חבר'ה. לחיים.
ריק, תורך.
ובשנה לאחר מכן… אוי, שוב התחלנו.
אמת. חשפנו את האמת.
סוף סוף אנשים ידעו כמה אמיתות.
אבל זה לא נתן לנו שלווה, אז המילה שלי חייבת להיות שלווה.
ובערך בתקופה ההיא חשבתי, "אני רק רוצה שלווה",
וחלק מזה מבחינתי הוא לתבוע דברים בחזרה.
כשאיבדתי חלק ענק מעצמך,
להחזיר את זה כולל להחזיר את הקשרים האלה
ואת החברויות האלה ואת הדברים שמעגנים אותך למי שאת.
אשלי הייתה חלק עצום מזה,
והיא חזרה לחיים שלי בסוף השנה שעברה.
שלום!
שלום. היי, מתוקה.
שלחתי לה הודעה.
מה את עושה?
והיא שמחה מייד לחדש את הקשר.
התגעגעתי אלייך. את כל כך גדולה.
כל הכבוד! אתה מכין מאפינס זוקיני?
הייתי שם בחג המולד.
גם את הצדדים.
תערבב הכול.
החמצתי חלק גדול כל כך מהחיים של ארצ'י, אבל אני לא בהכרח מרגישה ככה.
אני חושבת שנקשרנו מיידית.
אז צריך לחוות את הילדות שלהם…
התחושה שאני בחיים שלהם ממש טובה.
יש עוד. -הינה עוד עגבניות.
יש עוד! -אלה העגבניות שלך.
תראו את זאת! היא כל כך גדולה!
אבל אחד הדברים היפים פה הוא החופש,
לחוות רגעים משפחתיים בעולם.
הולכים לראות את הסוסים! יש!
ואני רוצה שהילדים שלנו יוכלו לעשות את זה ויוכלו לטייל
ולהתאהב. אני רק רוצה שיהיו מאושרים.
העולם שהם רואים הוא העולם שהייתי שמח שיהיה.
הם לא דואגים…
הם לא צריכים לדאוג לגבי הדברים שמדאיגים אותנו.
כדור? -כדור?
שוב? -שוב.
יש דברים שאתה מתגעגע אליהם בחיים בבית המלוכה?
כן, אני מתגעגע ל…
למפגשים המשפחתיים המוזרים, שבהם כולנו נפגשים תחת קורת גג אחת
בתקופות מסוימות בשנה. לזה אני מתגעגע.
כשהייתי בבית המלוכה, הייתי בבריטניה,
אז אני מתגעגע לבריטניה, אני מתגעגע לחברים שלי.
איבדתי כמה חברים בתהליך הזה.
באתי לפה כי השתניתי.
השתניתי עד כדי כך שהסביבה שלי כבר לא התאימה לי,
לכן זה אחד המקומות שהכי הגיוני לבוא אליהם.
זה אחד המקומות שאני חושב שאימא שלי
הייתה חיה בהם בסופו של דבר, אולי.
הארי תמיד חיפש חיים פשוטים יותר,
אנושיים יותר, בעל ואישה,
עם שני ילדים ושני כלבים.
לחשוב מה אוכלים בארוחת ערב
ומה הלו"ז למחר,
שזה לא היה דבר נורמלי כל כך בשבילו.
אין כמו בבית.
היו פעמים שכעסתי,
אבל אני לא יכול לכעוס עד כדי כך,
כי אני באמת מרגיש שאני ואנחנו בדיוק במקום שבו אנחנו אמורים להיות.
צלחנו את זה.
מדהים שיש סגירת מעגל שלא חושבים עליה בכלל.
נאמתי בערב החתונה שלנו,
שזה לא נהוג אצל כלות בבריטניה, אני חושבת?
ממש.
הוא אצלי בטלפון. אני יכולה להקריא אותו. להקריא?
מהטלפון שלך?
אני אצליח להקריא? -תנסי.
"הסיבה העיקרית שרציתי לדבר הערב.
קודם כול, זה מזמן לא קרה."
זה עורר הרבה צחוקים.
"אבל בעיקר רציתי לספר סיפור,
סיפור שכתבתי על הגבר שאני אוהבת והדרך שהכרנו.
בואו נקרא לזה אגדה מודרנית.
היה הייתה בחורה מלוס אנג'לס. יש כאלה שקראו לה שחקנית.
והיה בחור מלונדון.
יש כאלה שקראו לו נסיך.
כל האנשים האלה לא הבינו את זה לחלוטין,
כי זה סיפור האהבה של בחור ובחורה שנועדו להיות יחד.
הם הכירו בשלושה ביולי 2016 בלונדון, וצחקקו בלי הפסקה.
אז למוחרת הם יצאו לדייט שני,
והוא הביא לה קאפקייקס לכבוד ארבעה ביולי.
'חגיגה מתוקה-מרירה', הוא אמר. אירוני, האמת.
העצמאות של המדינה שלה מהמדינה שלו.
אבל ברגע הזה הם ידעו שהם לא רוצים להיפרד לעצמאות זה מזה."
- אני רוצה את זה איתך עכשיו -
- יש יותר מדי מלח. אל תוסיף מלח. מצטערת! אוהבת אותך -
"ואחרי חודש של תקופת חיזור בשלט רחוק,
הם התמקמו בשקט של בוצואנה,
ובין הדאגות הרגעיות שצצו להן,
הם הסתכלו זה על זה וחשבו, 'מה שיהיה יהיה, עולם, אנחנו בעניין.'
הם יאהבו ויעבדו בגינה ויטיילו ויצחקו,
ויטוסו יותר מכל זוג אחר בעולם.
וכשהיה קשה, הם התחבקו חזק יותר.
'שום דבר לא ישבור אותנו', הם אמרו, 'כי האהבה הזאת היא לוחמת.'
אני מעריכה, מכבדת ומוקירה אותך, אוצר שלי,
על המשפחה שנקים ועל סיפור האהבה שלנו, שיימשך לנצח."
היא שמחה לעלות על הגבעה, אבל שונאת לרדת ממנה.
אין עוד הרבה ללכת.
מה?
"אז אני מבקשת מכם להרים כוסית לכבוד ההבטחה המדהימה,
שעכשיו החיים מתחילים, והידיעה הנצחית שמעל הכול, האהבה מנצחת."
- נציגו של מר נוף מכחיש את הטענות המיוחסות לו בדבר תצהיר העדות -
תרגום כתוביות: דניאל שרמן