Tati, kde mám plavecké brýle?
Liv, odcházíme, pojď.
Simone?
Simone, vypni to, musíme jít.
Simone?
- Dobře. - Dobré ráno.
Dobré ráno. Liv, no tak!
Tati, viděl jsi moje plavecké brýle?
Co? Ne. Proto jsem chtěl, aby ses připravila už včera.
- Ahoj. - A ty jdeš k Susanně?
- Dobře. - Vidíme se pak.
Liv, odcházíme!
Dobře, proboha, vždyť už jdu!
Ahoj.
Tomasi?
Dveře!
POLICIE
Kdybych to měl zhodnotit,
čas, co jsi tu strávil, bych nazval přinejmenším dlouhou a věrnou službou.
Máme tu...
No, rád bych ti za naši stanici předal malý dárek
jako poděkování.
Ole, budeme mít štěstí, když tvůj nástupce
bude alespoň z poloviny tak dobrý.
Doufám ale, že taky nebude vyjídat
všechno pečivo z kuchyňky.
Moc vám všem děkuji.
Co myslíš? Půjdeme?
Byl to zatraceně krvavý zápas.
2:2 po třech třetinách a prodloužení.
No... vyloučení jsou vždycky zbytečná, ale dopadlo to dobře.
Když Östberg na konci třetiny vystřelil,
byl jsem si jistý, že to bude gól.
Myslel jsem, že je po všem.
Ale ne, nebylo.
Vnímáš mě?
Jo.
Jednotky na Vasagatanskou 56,
obdrželi jsme telefonát o údajném domácím násilí. Přepínám.
34-50, rozumím, jedeme tam, jsme poblíž, konec.
Podívejme, Kling a Klang. Pojďte dál.
- Jak to tu vypadá? - Tady je všechno v pohodě.
Vsadil sis?
Co? Vás to snad zajímá?
- Zase volal soused. - Ti idioti, no jasně.
Tommy, pojďme si radši popovídat ven.
Jo, pojďme.
Klidně.
- Ahoj, Saro. - Ahoj, Veroniko.
Co to tam máš?
To nic není.
Můžu to vidět?
Uklízela jsem a...
Zvedala jsem něco z podlahy a když jsem vstala...
- Narazila jsem obličejem na... - Skříň?
Jo.
Dobře, no.
- Dávej si pozor. - Taky.
Já jsem v klidu.
Vydržte, pomůžu vám.
Jsi v pořádku?
Jo.
34-50, na Vasagatanské máme hotovo.
Veronika je...
Je vždy duchem nepřítomna.
Je to jakoby...
Odplouvala pryč, víte.
Snažím se ji povzbuzovat, ale Veronika...
Jo, vím moc dobře...
Vím, že se snažíš.
Ale vidím, že na něco myslíš.
Má...
Začala mít noční můry.
Máte noční můry?
Někdy asi ano.
Co myslíte, Veroniko?
Myslíte, že na těch snech něco je?
Něco, na co byste se chtěla podívat?
Každý má občas noční můry, ne?
Veronika už byla nemocná dřív.
Bojím se, že se bude to stejné opakovat.
...Pak se dostaneš na další level, kde musíš bojovat, abys mohla dál.
Posloucháš?
Jo, poslouchám.
- Ahoj, Veroniko. - Ahoj.
Simone, nezírej na ní.
Proč?
Protože je zranitelná.
Běž si sednout.
- Jak bylo ve škole, starý pane? - Nejsem starý pán.
Trochu jo. Já jsem starý pán, ty taky.
Ve hře, kterou hraju, je starý pán.
Je fakt děsivý a páchne.
Takže jako táta.
Dobře, díky moc.
Chodí takhle.
Dobře.
Simone.
Simone, večeříme.
Takovýhle starý pán ne. Toho jsem nemyslel.
Liv, jak bylo ve škole?
Měli jsme test ze švédštiny.
Psala bych ho dlouho, ale...
Můj učitel... Simone!
- Učitel řekl Gabbe, že... - Simone!
Simone.
Simone! Prosím.
Nemůžeme jen jíst?
Už mám dost.
Dobře. Jasně, skvělé, díky.
Kruci!
Liv.
Já vím, já vím.
Jo, dobře.
Já se o to postarám.
Simone...
Chápu, že nám chceš říct o své hře.
Ale někdy prostě musíš...
Být v klidu a nechat mluvit ostatní.
Jak jste o tom mluvili ve škole.
Podívej, říkala jsem si...
Že bychom mohli podniknout něco zábavného.
Jít na ryby?
Dobře.
A na piknik. A celá rodina.
Zítra?
- Zítra? - Prosím!
Dobře.
A teď spi.
Nezhasínej.
Dobře.
Ale víš, že nejsou žádní děsiví staříci, co páchnou, viď?
Alespoň ne tady doma.
A teď spi.
Jsi hotová?
Už jdeš?
Haló?
Už jdeš?
Jo.
Všichni čekáme dole.
Dobře.
Sakra, zapomněla jsem vypnout kávovar.
Hele...
Jsem si celkem jistý, že jsem ho vypnul.
Dobře.
Tohle bude sranda.
Dobře, jo, pěkně.
Drž to nahoře. Vyměň ruce.
Takhle. Super.
Liv, schovej ten telefon.
Liv. Vážně.
Liv!
Pojď to taky zkusit.
Jeden hod, no tak.
Jeden hod, to zvládneš.
- Dej to pryč. - Tak pojď.
Dobře. Jo.
Může to trochu klouzat, dávej pozor.
Chytni to tady a začni navíjet. Tou druhou.
Jo. Zatáhni.
- Něco máš. - Rybu!
- Tati, asi mám rybu! - Jo, super!
Veroniko, síť!
- No tak! - Už jdu!
Dobře, Simone!
- Podívej, tati! - Dobrý!
- Pospěš si, mami! - Jo, počkej na síť.
Je obrovská!
- Dobře! - Tohle musíš vidět.
Dobře. Počkej, ano, dobře.
Veroniko?
Tady jsi.
Ahoj.
Jak je jí? Víš něco?
Ne, teď dělají CT vyšetření.
Byla nějakou dobu v bezvědomí, takže...
Děti, babička je tady.
- Ahoj, babi. - Ahoj, zlato.
Co se stalo? Řekla něco, když se probudila?
Ne, byla to nehoda. Tyhle věci se stávají.
Zdravím. Dokončili rentgen, takže už můžete za ní.
Jak je jí? Všechno v pořádku?
Ano.
Promiň, nemohla bys zůstat tady s dětmi?
No jasně, jdi.
Kristepane.
Lásko.
Jsem v pohodě.
Jak ti jde plavání?
Jo, dobře.
Seď pořádně, Simone.
Už chci domů. Je to pro mě tak typické.
Může se to stát komukoliv.
Dobře...
Vidíš? Jen odpočívej.
Budu odpočívat, ale pak chci jít domů, dobře?
Ano. Ale nejdřív si odpočiň.
Můžeme dál?
Samozřejmě.
Bolí to hodně?
Ne, předtím to krvácelo, ale myslím, že to teď přestalo.
Měla bys to nechat na doktorech, aby se s tím vypořádali.
Veroniko, vyděsila jsi nás.
Řekli, jak dlouho ji tu chtějí nechat?
Minimálně do zítřka, možná do pondělí.
Co?
Dobře.
To je úplně normální.
Dobře, děti.
Mámu necháme odpočinout a zítra ji zase uvidíme.
- Ahoj, mami. - Ahoj, zlato.
Liv.
Poslouchej, zítra, až sem přijdeš...
Vezmeš mi prosím moji taštičku s toaletními potřebami?
- Jo. - Dobře.
Tak ahoj.
Hele... to bude v pořádku.
Docela mě bolí hlava, můžete mi něco dát?
Ano, samozřejmě.
Tady máte.
Co je to?
Paracetamol.
Vezměte si dva najednou, to zabere. Dobře?
Připravit.
Dobře.
Naplno.
Pojď, Leo! Dobře.
Poloha hlavy!
Naplno, no tak!
Dobře, Liv, teď už naplno. Pojď!
Dobře, několik z vás plave pořád moc nízko.
Máte být uvolnění, ale pořád se soustředit, dobře?
Jinak ale dobrá snaha.
Pro dnešek končíme, vidíme se zítra.
Jacku, pomůžeš mi s dráhami?
Liv.
Ano?
Dnes opravdu dobré tempo.
Pokud to dokážeš udržet, budeš v příští soutěži ve štafetovém týmu.
- Dobře? - Dobře.
Dobře. Pozdravuj rodinu.
Dobré ráno.
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
Už jsi vzhůru?
Už se cítím mnohem líp.
Přinesl jsem, ehm...
Zubní kartáček, hydratační krém a kartáč na vlasy.
Řekla jsem, že chci svou toaletní taštičku.
Jdu s tebou domů.
Myslel jsem, že bys to mohla využít jako připomenutí, že by ses...
O sebe měla starat lépe.
Byla to nehoda, sám jsi to řekl.
Ano, jen se o tebe bojím.
Mluvil jsem s doktorkou, říkala,
že máš jíst a pít jako obvykle.
Držet se dál od obrazovek.
A pokud by ses cítila hůř a bolest hlavy se zhoršila,
musíme jim to hned říct.
Dobře?
Poslouchej.
Jo, dobře.
Půjdeme?
Sakra.
Ahoj, jsme doma.
Máma taky?
Je nahoře a odpočívá.
- Co se děje? - Jdu koupit mýdlo, došlo.
Měla bys odpočívat.
Veroniko!
Ten žlutý, to je myslím on. Ne, tenhle ne.
Tady to je, to je on.
Podíváme se, co vám lékař předepsal.
Děkuji.
Zdravím, potřebuji něco vyzvednout.
Tak se podíváme. Sobril?
Poslouchejte, ten předpis už vypršel.
Co? Ne, to není možné.
Ano, tady se píše, že už vypršel.
Takže...
Si budete muset promluvit s lékařem, aby vám dal nový.
Vítejte na klinice Nova,
naše otevírací doba je od pondělí do pátku od 9:00 do...
Ahoj, ty jsi tady? Už tě pustili?
Jo, byl to jen malý otřes mozku.
Pro něco si jdu.
Veroniko!
Neměla bys být doma?
Jo, jen jsem si chtěla vzít nějakou práci domů.
Chápu.
No, tohle je Nassir Hakim. Náš nový vyšetřovatel po Oleovi.
Chtěl dnes přijít, aby se tu rozkoukal.
Veronika se tu narodila a vyrostla, tak se jí můžeš ptát na cokoliv, dobře?
- Už půjdu. - Jdi. My pokračujme.
Jo.
Musíte se pořád dívat do obrazovky?
Máma spí.
Jdu do svého pokoje.
No tak. Jdi do svého pokoje, brzy tam přijdu.