Tata, jesi li video moje naočare za plivanje?
Liv, idemo, hajde.
Simone?
Simone, gasi to, moramo da idemo.
Simone?
- Da. - Dobro jutro.
Hej, dobro jutro. Liv, hajde.
Tata, jesi li video moje naočare za plivanje?
Šta? Ne. Zato sam te zamolio da ih juče spremiš.
- Ćao. - A ti ideš kod Susane?
- Dobro. - Vidimo se kasnije.
Liv, idemo odmah!
Ok, o Bože, idem!
Ćao.
Tomase?
Vrata!
POLICIJA
I imajući sve u vidu,
duga i lojalna služba je najmanje što mogu da kažem o tvom vremenu ovde.
Imamo...
pa, hteli bismo da ti damo mali poklon,
od svih nas iz stanice, da ti se zahvalimo.
Ole, kamo sreće da tvoja zamena
bude upola dobra kao ti.
Nadamo se da tvoja zamena neće
pojesti sva peciva u čajnoj sobi, kao ti.
Hvala vam puno, svima vama.
Šta misliš? Vreme da pođemo?
Bio je to strašan meč.
2:2 posle tri trećine, plus produžeci.
Mislim... penali su uvek nepotrebni, ali dobro je ispalo.
Kada je Ostberg napravio taj potez na kraju treće,
bio sam siguran da će pak da uđe.
Mislio sam da je sve gotovo.
Ali ne, nije bilo.
Čuješ me?
Da.
Patrola u Vasagatan 56,
primili smo poziv u vezi sa sumnjom na tuču u kući. Prijem.
34-50, razumeli, preuzećemo, u blizini smo, prijem.
Opa, pa to su Glupan i Tupan. Uđite.
- Kako su svi? - Ovde je sve dobro.
Kladio si se?
Šta? Stalo ti je ili tako nešto?
- Ponovo je zvao komšija. - Prokleti idioti, dobro, ok.
Tomi, hajde da popričamo napolju.
Da, hajmo.
Prijatno je.
- Hej, Sara. - Hej, Veronika.
Šta ti je to tu?
Nije ništa.
Mogu li da pogledam?
Čistila sam i...
podigla sam nešto sa poda i kada sam ustala
- udarila sam se u ... - Ormar?
Da.
Dobro. Onda ok.
- Smiri se. - Ti se smiri.
Miran sam.
Sačekaj, pomoći ću ti.
Jesi li dobro?
Da.
34-50, završili smo u Vasagatanu, prijem.
Veronika...
Nikada nije prisutna.
To je kao da...
da odluta, znaš.
Trudim se da održim raspoloženje, ali Veronika, ona...
Da, dobro znam da se ona...
Znam da se trudiš.
Ali vidim da te nešto muči.
Ona ima...
ima noćne more.
Imaš li noćne more?
Pa, da, ponekad.
Šta misliš, Veronika?
Misliš li da ima nešto u ovim snovima?
Želiš li da nešto detaljnije razmotrimo?
Svako ponekad ima noćne more, zar ne?
Veronika je ranije bila bolesna.
Samo ne želim da se ista stvar ponovi.
Onda prelaziš na novi nivo gde moraš da se boriš da bi napredovao.
Slušaš li?
Da, slušam.
- Zdravo, Veronika. - Zdravo.
Simone, ne bulji.
Zašto?
Zato što je ranjiva.
Možeš da sedneš na svoje mesto.
- Starče, kako je bilo danas u školi? - Ja nisam starac.
Malčice. Ja sam starac, ti si starac.
U igrici koju igram ima jedan starac.
Baš je strašan i smrdi.
Kao tata.
Ok, hvala na tome.
Hoda ovako.
Dobro.
Simone.
Simone, jedemo.
Ne takav starac. Nisam na to mislio.
I, Liv, kako je bilo u školi?
Pa, danas smo imali test iz švedskog.
Radila sam ga sto godina, ali...
moj nastavnik... Simone.
- Moj nastavnik je rekao Gabe da mi... - Simone.
Simone.
Simone. Molim te.
Možemo li samo da jedemo?
Završio sam.
Da, ok. Dobro, super, hvala.
Dođavola!
Liv.
Znam, znam.
Da, ok.
Ja ću da počistim.
Simone...
Razumem da hoćeš da nam pričaš o igrici.
Ali ponekad samo moraš...
malo da se smiriš i pustiš druge da pričaju.
Kao ono što ste pričali u školi.
Hej, nešto sam razmišljala...
mogli bismo da radimo nešto zabavno zajedno.
Da idemo na pecanje?
Važi.
I da napravimo piknik. Cela porodica.
Sutra?
- Sutra? - Molim te.
Važi.
Spavaj sad.
Ne gasi svetlo.
Važi.
Ali znaš da ne postoje strašni starci, zar ne? Koji smrde.
Bar ne ovde kod kuće.
Spavaj sad.
Jesi li završila?
Ideš li?
Hej?
Ideš li?
Da.
Svi čekamo dole.
Ok.
Dovraga, zaboravila sam da isključim aparat za kafu.
Hej...
Prilično sam siguran da sam ga isključio.
Dobro.
Biće nam super.
Dobro, tako, lepo.
Drži ovo pri vrhu. Zameni ih.
Tako. Dobro.
Liv, skloni telefon.
Liv. Ozbiljno.
Liv.
Dođi da probaš.
Baci udicu jednom, hajde.
Baci jednom, možeš ti to.
- Skloni to. - Hajde.
Dobro. Ok.
Može da bude malo klizavo, budi oprezna.
Drži ovde, i namotaj. Drugi.
Da. I povuci.
- Imaš nešto. - Riba!
- Tata, mislim da sam ulovio ribu! - Da, savršeno!
Veronika, mreža!
- Hajde! - Idem!
Dobro je, Simone!
- Vidi, tata! - Dobro je!
- Požuri, mama! - Da, čekaj mrežu.
Ogromna je!
- Ok, dobro je! - Moraš da vidiš ovo.
Dobro. Čekaj, da, dobro.
Veronika?
Tu si.
Zdravo.
Kako je ona? Znaš li šta?
Ne, upravo rade CT.
Bila je u nesvesti neko vreme, pa...
Deco, stigla je baka.
- Hej, bako. - Hej, dušo.
Šta se desilo? Je li rekla nešto kad se probudila?
Ne, bila je nezgoda. Ovakve stvari se dešavaju.
Zdravo. Završili su rendgen i sad možete kod Veronike.
Kako je ona? Je li sve u redu?
Da.
Izvini, možeš li da ostaneš ovde, sa decom?
Da, naravno, idi.
Isuse.
Ljubavi moja.
Dobro sam.
Kako ti ide plivanje?
Ide dobro.
Sedi lepo, Simone.
Hoću da idem kući, ovo je tako tipično za mene.
Moglo je da se desi svakome.
Dobro...
Vidiš? Samo odmaraj.
Da. Odmoriću se, ali onda želim da idem kući, ok?
Da. Ali prvo se odmori.
Možemo li da uđemo?
Naravno.
Je l' te mnogo boli?
Ne, ranije je krvarilo, ali mislim da je sada prestalo.
Verovatno bi trebalo da pustiš doktore da se bave time.
Veronika, uplašila si nas.
Jesu li rekli koliko će je zadržati?
Bar do sutra, možda do ponedeljka.
Šta?
Dobro.
To je sasvim normalno.
Ok, deco.
Mislim da bi trebalo da pustimo mamu da
se odmori, pa ćemo je sutra ponovo posetiti.
- Ćao, mama. - Ćao, srce.
Liv.
Slušaj, sutra kad dođeš ovde...
možeš li da se setiš da mi doneseš neseser?
- Da. - Dobro.
Ćao.
Hej... Biće u redu.
Imam prilično jaku glavobolju, možete li nešto da mi date?
Da, naravno.
Izvolite.
Šta je to?
Paracetamol.
Uzmite oba odjednom, i videćete da pomaže. Ok?
Spremni.
Dobro.
Do kraja.
Hajde, Leo. Dobro.
Položaj glave.
Do kraja, hajde.
Dobro, Liv, sad do kraja. Hajde!
Ok, nekoliko vas je još uvek prenisko u vodi.
Trebalo bi da bude opušteno, ali ostanite fokusirani, ok?
Inače, petica za trud.
Hvala vam za danas, razgovaraćemo sutra.
Jak, pomozi mi sa stazama?
Liv.
Da?
Zaista dobar tempo danas.
Ako budeš tako nastavila, bićeš u štafeti za sledeće takmičenje.
- Važi? - Važi.
Dobro. Pozdravi porodicu.
Dobro jutro.
- Zdravo, dušo. - Zdravo.
Već si budna?
Već se osećam mnogo bolje.
Doneo sam, da vidimo...
četkicu za zube, hidratantnu kremu i četku za kosu.
Rekla sam da hoću neseser.
Idem kući sa tobom.
Mislio sam da bi možda mogla
ovo da iskoristiš kao podsetnik da...
više vodiš računa o sebi.
Bila je nezgoda, sam si rekao.
Da, samo brinem za tebe.
Razgovarao sam i sa doktorkom,
rekla je da bi trebalo da jedeš i piješ kao i obično.
Drži se dalje od ekrana.
A ako se budeš osećala gore i ako se glavobolja pogorša,
moramo im odmah reći.
Ok?
Hej, slušaj.
Da, ok.
Idemo?
Sranje.
Hej, kod kuće smo.
I mama?
Gore je, odmara se.
- Šta je bilo? - Idem da kupim sapun, nemamo sapun.
Hej, trebalo bi da se odmaraš.
Veronika.
Ovaj žuti, mislim. Evo ga. Ne, ne taj.
Evo ga, taj je.
Da vidimo šta vam je lekar propisao.
Hvala vam.
Zdravo, moram da preuzmem nešto.
Da vidimo. Sobril beše?
Vidite, taj recept je istekao.
Šta? Ne, ne može biti.
Da, piše ovde, istekao je.
Tako da...
Moraćete da razgovarate sa svojim lekarom da biste dobili nov.
Dobrodošli u kliniku Nova,
naše radno vreme je od ponedeljka do petka, od 9.00 do...
Hej, došla si? Već su te pustili?
Da, samo mali potres mozga.
Došla sam da uzmem nešto.
Veronika.
Zar ne bi trebalo da si kod kuće?
Da, samo sam htela da uzmem nešto, malo da radim kod kuće.
Razumem.
Ovo je Nasir Hakim. Naš novi inspektor, preuzima dužnost od Olea.
Hteo je da dođe danas, da upozna prostor.
Veronika, rođena je i odrasla ovde, pa je možeš pitati sve, zar ne?
- Idem da... - Idi. Idemo dalje.
Da.
Morate li stalno da gledate u ekrane?
Mama spava.
Ne. Idem u svoju sobu.
Hej. Idi u svoju sobu, eto me brzo.
OSKAR LIDMAN