Veronika nu e niciodată prezentă.
A început să aibă coșmaruri.
Și nu vreau să se întâmple același lucru din nou.
Au spus cât vor să o țină?
- Posibil până luni. - Ce?
E perfect normal.
Mamă?
Bună!
Pleci?
Voiam doar să-ți spun „pa”.
Ne vedem mai târziu.
Simon.
O s-o lăsăm pe mama să se odihnească puțin.
Unde-i Liv?
Așteaptă în mașină.
- Pa! - Pa!
OSKAR LIDMAN, 9 ANI, ÎNECAT ÎN RÂU
16 OCTOMBRIE 2017
Ce faci?
Îmi iau deodorantul.
Voi mergeți la petrecerea lui Philip?
Nu știu, cred că da.
Nu, nu știu, depinde cine vine.
Mergem la bufet?
Da, sigur.
Ce dracu' faci?
Ce copil scârbos, se pișă pe el!
Scârbos! Face și în pantofi!
Ce scârbos, stă acolo și face pe el!
Ce faci?
Încetați! Ce faceți?
- Veniți cu mine chiar acum! - El a început! N-a fost...
Am lucrat cu acorduri și avem notele de bază,
numărăm patru semitonuri, apoi trei și avem acord major.
Și trei semitonuri, apoi patru și e minor.
Astfel, dacă spunem că nota de bază e re,
numărăm: re, mi bemol, mi, fa...
Trebuie să răspund.
Încercați singuri puțin, vin imediat.
Bună, sunt Tomas!
L-ai văzut pe Klas?
Da, cred că e în camera probelor, ia ceva.
Klas?
Pot să te întreb ceva?
Sigur, întreabă-mă!
Credeam că azi ai liber.
Mai ții minte exact ce s-a întâmplat cu Oskar Lidman?
Eram în concediu medical când ai cercetat cazul.
Da, îmi amintesc.
Oribilă tragedie, băiatul a avut mare ghinion.
Mergea acasă la un prieten,
pe podul care traversează râul,
pe care mergea aproape în fiecare zi.
A alunecat și a căzut în râu.
După cum știi, curentul e puternic în zona podului, n-a avut nicio șansă.
Se știe cum a căzut?
E imposibil de spus.
Băieții de nouă ani nu sunt cei mai înțelepți oameni.
Cine știe ce punea la cale?
Nu prea mai contează.
Oricum, a fost oribil.
TOMAS APEL RATAT
Bună, îmi cer scuze!
Bună!
Ce bine că ai putut veni, Veronika!
Am auzit despre accident, sper că nu te simți prea rău.
Nu, doar puțin obosită.
Da, tocmai am analizat ce s-a întâmplat azi.
Înțelegem că poate fi neplăcut
să încui ușa toaletei și că de aceea s-a întâmplat. Dar...
cred că avem o soluție. Nu-i așa, Simon?
Deci ce vei face data viitoare când ai nevoie la baie?
Voi ruga un prieten să stea de pază.
Exact, foarte ușor.
Doar că nu știu pe cine să rog.
Dar ai pe cineva, nu?
Nu e vreun profesor sau ceva?
Probabil că ei nu au...
Sunt sigur că e vreun adult aici, care poate păzi ușa
când trebuie să mergi la baie. Nu?
Simon, cred că pentru azi am terminat.
Eu și Dan am vrea să vorbim doar cu mama și cu tata puțin.
Deci ai putea aștepta afară?
Așa nu se mai poate.
Ce s-a întâmplat azi e doar o escaladare
a incidentelor în care e implicat Simon.
Și în această școală avem toleranță zero în ceea ce privește violența.
Am dori să sugerăm o evaluare.
- O evaluare pentru... - ADHD.
Și dacă se confirmă, iar Simon are un diagnostic,
vom primi sprijin și resurse suplimentare,
ceea ce ar fi benefic pentru Simon.
Doar pentru că e impulsiv, crezi că are ADHD?
Înțeleg că e mult de procesat acum,
dar, după părerea mea, cred că are.
Mare parte din comportamentul lui Simon îndeplinește criteriile.
Și eu sunt profesor și știu ce înseamnă acest diagnostic.
Eu nu cred că îndeplinește criteriile.
Nu cred că vom mai avansa azi.
Vă sugerez să mergeți acasă și să lăsați informațiile să se așeze.
Intră!
E prea ușor.
Pune-i un diagnostic, ca să ia tratament și să fie ca toți ceilalți,
iar apoi totul va fi bine?
Cred că e bine că îi fac o evaluare.
Apoi poate primi ajutor.
Unde dracu' erai?
Bine, vrem să vedem un început bun. Pregătiți-vă!
Pe locuri!
Haideți!
Da! Capul!
Bună întoarcere, bravo!
E bine, păstrează poziția capului.
Bine, Liv!
Nu, ce naiba, asta am spus de fiecare dată.
Ai o viteză nebună!
E un avantaj grozav, să știi.
Super că te descurci așa bine în echipa de ștafetă.
- Mersi! - Ești cea mai tânără, nu?
Da, eu și Tindra.
Cu toate astea, aproape că o întreci pe Agnes.
Bine, ascultați.
Știți că nu trebuie să furați startul.
V-am văzut pe câțiva făcând-o.
Timpul de reacție e crucial în primii 15 metri,
dar văd prea multe starturi false.
Hei! Terminați!
Jack, mă ajuți cu plutele?
Sigur, dle antrenor.
Bine lucrat azi!
Liv...
A fost foarte bine, dar știu că poți mai mult.
Ascultă...
Ai putea ajunge departe.
Doar să rămâi concentrată.
Bine.
Bravo!
Alo? Am ajuns.
Simon, Simon al meu!
Bună! Iau eu asta.
Și am tabla de joc aici.
E totul în regulă, Ninni?
Da, mersi.
De ce nu poți locui cu noi?
Ninni stă foarte bine aici, Simon.
Veronika, pari obosită!
- S-a întâmplat ceva? - Da, s-a lovit la cap.
Vai de mine!
Mamei tale îi plăcea mult să joace șah când avea vârsta ta.
Veronika, pari obosită!
S-a întâmplat ceva?
Nu, Ninni, totul e în regulă.
Apropo, ce mai fac Ann-Charlotte și Bengt?
Mama e bine, dar tata a murit de mult, doar știi.
Dar numai ce-am vorbit cu el...
Știi, doar eu și Simon plecăm, tu locuiești aici.
Da...
Ne vedem mâine.
- La revedere, Simon! - Pa, Ninni!
Mamă, de ce nu vine buni aici niciodată?
De fapt, nu știu.
- Bună! - Bună, Ivar!
Dar sunt surori!
Bine, vezi piatra de acolo? Încearcă să arunci până acolo. Unu...
Nu știu dacă pot.
Nu, doar încearcă.
Iarăși ai fața aia.
Cum adică?
Ca atunci când vrei să discuți chestii plictisitoare.
Și tu nu vrei?
Hei, prietene...
Încearcă să nu pui la suflet ce spun alții.
Ignoră-i și prefă-te că nu există.
Și...
încearcă să nu te enervezi.
Nu pot să vin la școala ta? Ca să fim împreună?
Ar fi fost super.
Dar... nu se poate.
Știu. Să continuăm!
Da.
Bine.
Ritmul, bine!
Noapte bună!
E...
E ca și cum totul e pe umerii mei.
Eu iau inițiativa pentru toate aspectele practice
și pentru toate problemele acasă.
Și am vorbit despre asta de multe ori,
am fost de acord că lucrurile trebuie să se îmbunătățească, să se schimbe, dar...
Veronika e...
E ca și cum nu se întâmplă nimic.
Veronika mi-a spus că ați avut o ședință la școală, despre Simon
și că vă gândiți la o evaluare pentru ADHD.
- Am înțeles bine? - Ne gândim?
Abia am avut ocazia să o discutăm.
Dar școala vrea să o facem.
Și cine îl cunoaște cel mai bine pe Simon? Școala sau noi?
Simon se chinuie.
Și trebuie să se simtă în siguranță.
Are nevoie de puțină atenție.
Și crezi că nu primește atenția de care are nevoie la școală?
Nu cred că e vorba doar despre școală.
Dar are nevoie să se simtă auzit și văzut și acasă.
Eu am nevoie de asta și copiii, la fel.
Trebuie să fii prezentă.
Vorbesc serios, nu poți doar să...
Dacă nu te...
Dacă nu se întâmplă ceva, nu știu...
sunt nevoit să...
Nu se mai poate la fel ca data trecută.
Sigge?
Sigge!
La dracu'!
Sigge!
Sigge, vino aici!
Vino aici, Sigge!
Fir-ar!
Vino aici!
Oprește-te!
Sigge!
Ce faci?
Sigge!
Uite niște supă, să-ți refaci puterile.
Țineți oamenii în afara zonei împrejmuite, peste tot.
Bună!
Veronika, nu?
- Da. - E totul în regulă?
Eu sunt Nassir Hakim.
- Bună! - Bună, ne-am cunoscut ieri.
Deci câinele tău a găsit cadavrul, nu?
Vă plimbați des pe aici?
Da.
Avem ceva nou?
Da, cadavrul pare îngropat cu grijă.
Ceea ce înseamnă că agresorul cunoștea victima
și că ținea la ea.
Agresorul se pare că e bărbat, nu?
Poate.
Dar încă nu știm.
Vom vedea ce mai găsim înainte de a face un profil agresorului.
Bine.
Nu știam că ești acasă.
Nici eu că tu ești acasă.
Merg la antrenamentul de înot.
Bine, stai, te duc eu.
- Vin să te iau mai târziu? - Da, pa!
Ți-ai uitat ochelarii.
- Bună! - Bună!
Mersi!
Mamă?
Ce dracu' cauți aici?
„Bună, tată”, ai putea spune!
Voiam să văd antrenamentul fiicei mele preferate.
- Clinica Nova. - Am venit la dr. Lars.
Aveți programare?
Sunt Veronika.
Dr. Björklund nu are locuri libere.
Trebuie să vorbesc cu el acum.
Alo?
Așteptați acolo.
VEȘTI DESPRE CADAVRU. SĂ FII LA SECȚIE LA 14:00.
De ce nu au efect pastilele?
- Veronika... - Ultima rețetă
era Oxazepam normal?
Fă-ți o programare și vorbim.
- Am alți pacienți. - Îmi poți răspunde?
- E la fel ca întotdeauna. - Dar nu are efect.
Cum adică?
O contuzie îți poate cauza halucinații?
Se poate întâmpla, dar extrem de rar.
Ai primit Oxazepam,
asta ar trebui să împiedice episoadele psihotice.
Bine. Atunci vreau să-mi prescrii mai mult.
Bine, voi da un telefon.
Bună, Veronika!
Bună!
Ce mai faci?
Trebuie să...
Cadavrul e al unei femei, tânără,
între 14 și 20 de ani, 1,68 m înălțime.
Foarte probabil a murit strangulată,
am găsit fracturi ale osului hioid.
Corpul a stat îngropat timp de cel puțin patru ani.
Poate mai mult.
Nu a fost raportată dispărută nicio persoană cu aceste semnalmente.
Există vreun indiciu
că omorul a avut loc altundeva?
Nassir?
Nu. Încă nu știm asta.
Pe de altă parte, persoana care a îngropat-o a făcut asta cu grijă.
Era înfășurată într-o pătură
și brațele erau încrucișate pe abdomen,
într-o poziție aranjată.
Și a fost îngropată, nu doar aruncată acolo.
Asta arată că-l cunoștea pe agresor.
Acestea sunt bucățile de maxilar pe care le avem.
Vom cerceta fișele dentare din zonă
și vom trimite fragmente de os tehnicienilor pentru analiză.
Să vedem ce aflăm.
Am confirmat că am găsit un cadavru în pădure,
dar nu mai mult.
Și nici noi, nici voi nu vom spune mai mult, s-a înțeles?
- Da. - Bine.
Și Veronika, mergi acasă și odihnește-te dacă ai nevoie, bine?
Ce psihopat nenorocit!
Rasmus, am nevoie de acel exemplar înainte de prânz.
Da...
- Dacă nu, pot să rezolv eu. - Nu, ar trebui s-o facă Rasmus.
Bine.
Ar putea fi un culegător de fructe de pădure, nu? Super simplu!
Vin în Suedia, culeg fructe de pădure, el se satură de nevastă,
o omoară, o îngroapă și apoi se întoarce
în Polonia sau România sau de unde dracu' vine.
Și le spune tuturor că ea a rămas.
Nu pot vorbi cu persoana responsabilă,
ca să poată merge acolo?
Nu ai dreptul să-mi spui... Nu mă atinge!
Nu, dar trebuie să pleci.
Cum ziceam, nu-ți pot spune nimic.
Cât de greu poate fi? Ați găsit pe cineva în pădure, nu?
- Ai nevoie de ajutor, Sofia? - E în regulă.
I-am explicat lui Love că nu-l putem ajuta acum.
Nu vreau ajutor, vreau să mă asculte cineva.
- Vino cu mine! - Spun doar
că cea găsită în pădure, ar putea fi Hanna, dar nu ascultați!
Era prietena mea cea mai bună, nu știu nimic de ea de cinci ani.
Câți ani avea când a dispărut?
Avea 16 ani.
Nassir, cred că vrei să vorbești cu el.
Bine.
Vino cu mine!
Aveam o prietenă bună. Sau am, nu știu, Hanna Hagman.
Urma să mergem la Stockholm, dar apoi a dispărut și...
Când am auzit că ați găsit o fată îngropată în pădure,
m-am gândit că ar putea fi ea.
De la cine ai auzit asta?
Toată lumea vorbește.
Bine.
Să presupunem că am găsit trupul unei fete.
Dar nu e dată dispărută nicio Hanna Hagman.
Nu înseamnă că n-ar putea fi ea.
Corect?
Da.
Înțeleg că ești îngrijorat. E de înțeles...
Am o poză. Așteptați!
Aici! Ea e Hanna.
Voiam să fugim la Stockholm.
Ea voia să lase totul în urmă. Să o ia de la început.
Trebuie să plecăm de aici.
Categoric!
Mergem la Stockholm și lăsăm cloaca asta.
Și era speriată.
- De ce? - De el.
Nu te lovește, nu?
Ce? Cine?
Știi la ce mă refer.
Despre ce vorbești? La ce te referi?
La Alex.
În același timp, el îi dădea ceva.
Speranță, poate. Statut. Unul ca Alex, jucător de hochei, popular...
Te referi la Alexander Östberg?
Da, așa e.
Cine-i ăla?
E vedeta noastră la hochei.
Bine. Deci tu și Hanna ați hotărât să mergeți împreună la Stockholm.
Pur și simplu?
Cunoșteați pe cineva acolo?
Nu. Ne-am gândit că vedem noi când ajungem acolo.
Și, ce s-a întâmplat?
Eu... am renunțat.
Trebuia să ne întâlnim în stația de autobuz, dar nu m-am dus.
Bine, și ea s-a dus?
Așa credeam, dar acum nu sunt sigur.
Nu te-ai gândit că e ciudat că nu te-a căutat deloc?
Nu știu... Cred că mă gândeam că e supărată.
Că nu-i pasă de mine.
În ce dată a plecat?
În 15 octombrie 2017.
Scuză-mă, ce ai spus?
În 15 octombrie 2017.
Trebuie să...
Bine.
Uite, eu nu am aceleași informații despre asta.
Vom vedea dacă apare ceva un pic mai în urmă.
- Uită-te la asta! - Acolo, uită-te la asta!
16 OCTOMBRIE 2017 BIROUL DE MEDICINĂ LEGALĂ
Ești bine, Veronika?
Poftim?
Nu mergi acasă, să te odihnești?
Nu, sunt bine.
Mergi acasă!