Ostatky patří ženě, mladé.
Tělo bylo pohřbeno nejméně čtyři roky.
To, co se dnes stalo, je jen eskalace
incidentů se Simonem.
Chceme navrhnout evaluaci.
Děti to potřebují.
Pokud se něco nestane, tak nevím...
Když jsem slyšel, že jste našli pohřbenou dívku,
myslel jsem, že by to mohla být ona. Byla vystrašená.
- Z čeho? - Alex.
Kolikátého odešla?
15. října 2017.
Ahoj.
- Ahoj. - Víš, kde je Liv?
Jo, je venku a mluví s nějakým chlapem.
S kým?
Nevím.
Víš, že zítra povezeš Simona, že?
Mají volno.
Oba nebudou ve škole a Simon má ten večírek.
To je pravda. Ano, já vím.
Zapomněla jsi.
- Zařídím to. - Ne, já to vyřeším.
Hej, Veroniko...
dostali jsme odpověď z Národního forenzního centra.
A...
No, trefili jsme se.
Love měl pravdu, byla to Hanna Hagman, kterou jsi našla v lese.
Nechápu, jak té rodině
mohlo uniknout, že jejich dcera...
Jo, musíme si s nimi promluvit.
Jděte nejprve k nim, pak za Alexanderem Östbergem
zjistit, zda měl vztah s Hannou, jak tvrdí Love.
Nassire, okamžitě jim to jdi oznámit. Nemůžeš jít sám.
Během vyšetřování potřebuješ partnera.
Nemůžu, Rasmus a já jdeme k Larssonovým zeptat se
- ohledně vloupání, musím jít. - Máš pravdu.
Veroniko, moc toho na sobě nemáš.
Jo, ale...
Na tomto případu budeš pracovat s Nassirem.
Mám docela dost na...
Dobře, vyřešeno.
Ahoj. Je tvoje máma nebo táta doma?
- Dobrý den. - Dobrý den.
Jmenuji se Nassir, toto je moje kolegyně Veronika.
Jsme od policie. Mohli bychom si s vámi uvnitř promluvit?
Můžeme mluvit venku. O co jde?
Jsme tu ohledně Hanny.
Hanna? Co s ní?
Opravdu mě to mrzí, ale bohužel Hannu našli mrtvou.
Co? Počkat... Je mrtvá?
Ano, my...
Myslíme si, že zemřela před 5 lety.
Co? Před pěti lety?
Mohu se zeptat...
Nikdy jste nenahlásila, že je nezvěstná, proč?
Ona...
Napsala dopis, který... počkejte.
Tady, tohle...
Tohle napsala.
Píše, že chce odejít, že ji máme nechat být a ne...
Nekontaktovat ji.
A vy jste tak učinila.
Ano. Nechala tu svůj telefon, co jsme měli dělat?
Co se jí stalo?
Byla zavražděna?
Asi bude nejlepší, když se do podrobností dostaneme jindy.
Máte ještě její telefon?
Hanna bydlela u nás ve stodole, často chtěla být sama.
Tohle je její telefon a další věci.
Děkuji.
Prozkoumáme obsah krabice
a dáme vám vědět, až budeme vědět víc.
Nassire.
Nassire!
- Co děláš? - Dveře se zabouchly.
Na těch dveřích není žádný zámek.
Budeme v kontaktu.
Jsi v pořádku?
Dobře.
Dík.
- Na co myslíš? - Na mamku.
- Co s ní? - Je mi jí líto.
Proč?
Protože našla v lese mrtvé tělo.
Jo, to chápu.
Ale poslouchej, máma je vycvičená.
Je to policistka.
Jsou tu.
Jdeš na oslavu. Ahoj.
Ahoj, Simone. Jsi připraven?
Díky, že Simona svezete.
Ano, to je samozřejmé.
Přijdu pro tebe, až oslava skončí.
Skvělé, bav se.
Můžeš nastoupit do auta.
Hele...
Slyšela jsem, že to byla Hanna Hagman, kterou Veronika našla v lese.
Nebyla to tvá studentka?
Myslím, že identitu ještě nepotvrdili.
Jo, to jsem jenom slyšela.
- Tak zatím. - Jo.
Čau.
Dobrý den, Alexander Östberg?
- Ano. - Dobrý den, jsme z policie,
jmenuji se Nassir Hakim, toto je moje kolegyně Veronika Gren.
Musíme vám položit několik otázek.
Dobře, trochu spěcháme, jdeme k mámě,
nemůže se dočkat, až uvidí tady juniora.
Znal jste Hannu Hagman?
Ne, neznal jsem ji.
Protože jsme obdrželi svědectví, že jste ji znal.
Zajímalo by mě, proč si myslí,
že jste měli nějaký vztah asi před pěti lety.
Netuším.
Víte, jaké to je, lidé o mně vědí,
někdy předstírají, že mě znají.
Ve skutečnosti to může být docela nepříjemné.
Ale znáte ji?
Ne.
Přes lední hokej potkávám tolik lidí, ale nepamatuji si.
- Dobře. - Myslím, že vím, kdo to je.
Není její máma ta s tím zchátralým statkem?
Jakože nemají peníze, ale mají asi sto dětí.
Myslím, že vím, o jaké farmě mluvíš.
Ale nic víc než to.
Aha.
Takže jste nikdy neměl
nějaký vztah nebo kontakt s Hannou Hagmanovou?
Ne. Musíme jít, ale
- skončili jsme? - Ano, děkujeme za váš čas.
- Děkuji, přeji hezký den. - Vám taky.
Možná bych si měla promluvit s Hanninými přáteli.
- Já to udělám. - Jsi si jistý?
Hned odešlu ten telefon, napíšeš hlášení?
Dobrý den. Mohu vám posloužit?
Ano, dám si denní obědový speciál, prosím.
Ano, samozřejmě.
Na stanici mi řekli, že si tu můžu dát jídlo s sebou.
- Samozřejmě. - Skvělé.
- Čau. - Ahoj.
Nový ve městě?
- Ano, je to tak. - Je to tak.
Ano, je to tak. Uvidíme, jak dlouho zůstane.
Jak se jmenujete?
Ostatní ze stanice tady většinou mají účet
a zaplatí na konci měsíce.
Zaplatím hned, děkuji.
Dobře.
Děkuji.
Možná ne moc dlouho.
Jo no.
- Haló, tady Tomas. - Ahoj Tomasi, tady Malin.
Myslím, že bude nejlepší, když přijdeš pro Simona.
Trochu se tu pohádali a moc nevím...
Jo, žádný strach. Přijdu si pro něj.
- No, tak... - Jo.
- Brzy se uvidíme. - Dobře. Jo, ahoj.
Ahoj.
Něco víš.
Víš něco o Oskarovi, že?
Zjevil se ti.
Cítím to.
- Ne. - Ano, musím ho kontaktovat.
Nechápeš to, musím...
Musím ho vidět. Kdybys mohla...
Pojď, pojď si sednout.
Veroniko.
Je mi líto, jestli...
Víš, nemůže se přes to přenést.
Ta věc s Oskarem, ona tam uvízla.
Chápu.
Veroniko...
Pokud chcete lépe porozumět sama sobě...
Pokud chcete...
změnit vzorce nebo chování,
které není nutně udržitelné nebo produktivní...
Chce to na tom zapracovat.
Bude to těžké.
Ale to, že jste dnes tady, je velký krok.
Když v manželství čelíme výzvám,
odpověď většinou najdeme v sobě.
Věřím, že v těchto snech je klíč.
A možná i ve vašich dřívějších epizodách.
Na co myslíte?
Děje se ve vás něco, když to slyšíte?
Je to, jako byste nesla něco, co se stalo,
s čím jste se nevypořádala úplně.
Můj táta zemřel, když mi bylo šest.
Byl to pracovní úraz. Byla jsem u toho.
Chcete mi povědět víc?
Moc si to nepamatuji.
Už si ani nepamatuji, jak vypadal.
Dobře.
Pamatujete si, jaký druh podpory vám nabídnuli?
Myslím tím, jaké zdroje byly použity.
Pamatujete si na návštěvu dětského psychiatra?
Víte, ráda bych s vámi něco zkusila, jestli to je v pořádku?
Víte, co je hypnóza?
Chápu, že to zní trochu divně.
Ale poslyšte, co jste zažila jako dítě
vás ovlivnilo jako dospělou. To, kdo jste dnes.
Pokud se můžeme vrátit k události,
která vás velmi pravděpodobně výrazně formovala,
myslím, že tam najdeme klíč.
Umět se posunout dál a pracovat s bloky, které dnes zažíváte.
Ve vašem životě, ve vašich vztazích.
Nemyslím si, že je to pro mě.
Dobře.
Nejdůležitější je,
abyste se tu cítila pohodlně a bezpečně se vším, co zde děláme.
Jo.
- Tady Ann-Charlotte. - Ahoj, to jsem já.
Veroniko? Ahoj.
Poslouchej, musím se tě na něco zeptat.
Dobře.
Byla jsem u psychologa, když jsem byla malá?
- Proč se ptáš? - Byla jsem?
Je to ten terapeut, ke kterému chodíš, kdo tě přiměl to vytáhnout?
Můžeš odpovědět na otázku?
Veroniko, prosím, musíš...
To je jedno.
Hlava.
Jacku, hlava.
To je dobré, Jacku.
Musíte držet proud, celou cestu.
Dobře, Liv, pojď!
Celou cestu, drž to, Liv.
Výborně, všichni.
Dobrá práce, nakonec, Liv.
Dík.
Ale stále si nejsem jistý, jestli se dostatečně soustředíš.
Víš, tento víkend se musím ujistit, že všichni dávají 100 %.
Tento budeš muset vynechat.
Jak jsem řekl, vypadáš opravdu silně,
otáčky by mohly být o něco rychlejší, ale...
Jinak musíš pokračovat v tréninku. Dobře?
Hej, Pelle.
Hele, je to úplně v pohodě. Jo?
Ahoj, Liv. Jaký byl trénink?
Jsi v pořádku?
Co děláš?
Nic! Nemůžu být ani vteřinu sama?
Můžeš být sama, jak chceš, ale nebouchej dveřma. Jo?
Můžeš po sobě sebrat ten ručník? Máma a já nejsme tvoji sluhové.
Ach můj bože, já vím!
Tak, jsi šťastný?
Ne že by tu máma někdy uklízela, doma nic nedělá.
A začíná být zase divná, jsem jediná, kdo to vidí?
HORNÍK ZABIT PŘI NEHODĚ. JE BEZPEČNOST NA PRACOVIŠTI OHROŽENA?
TĚŽEBNÍ PRŮMYSL VZAL DALŠÍ ŽIVOT.
PLATY MANAŽERŮ V TĚŽEBNÍM PRŮMYSLU BEROU DALŠÍ ŽIVOT.
DĚLNÍK ZEMŘEL...
Simone, mohl bys mi dát ty fotky? Děkuji.
Už zase balíš, Ninni?
Ano, brzy pojedu na výlet.
Možná je dobré některé věci nechat, dokud nepřijde čas.
Byla jsem si u někoho promluvit, když jsem byla malá?
S kým?
No, s psychologem nebo terapeutem nebo tak něco.
O čem byste mluvili?
O tátově nehodě.
- Neměl žádnou nehodu. - Ninni, když zemřel.
Bengt neměl nehodu.
O tom bych věděla.
Simone, myslím, že táta brzy skončí.
- Dobře. - Přijdu zítra, Ninni. Ahoj.
Pěkné.
Pozor na tempo.
Dobře, dobrá práce dneska, uvidíme se příští týden.
Pozor na tempo a prohlédněte si text posledního verše.
- Dobře, ano, díky. - Dobrá práce dnes.
Skončil jsi?
Jo.
Jak to dopadlo se Susanne?
Dobrý.
Musím jít na stanici, abych odložila zbraň.
Půjdeš pro Simona? Je u Ninni.
Ano, samozřejmě. Uvidíme se později.
- Jo. - Hele...
Něco se děje s Liv.
Vím, že je teenager a tak dále, ale je jako by nebyla sama sebou.
A možná bychom k ní měli být trochu milejší.
A...
k sobě navzájem.
Dobře.
A také...
Měla jsi pravdu, myslím, že bychom měli Simona poslat na evaluaci.
Uvidíme se později.
Takže jste byly všechni tři kamarádky? Vy a Hanna?
Jako, nebyly jsme úplně kamarádky, ale ano, znaly jsme ji.
Dobře. Víte, jestli měla Hanna nějaký vztah, než zmizela?
Co myslíte, jako Love?
Já bych řekla, že Hanna byla trochu coura.
Brala, co mohla.
Když říkáte vztah, předpokládám, že myslíte,
jestli s někým byla a ne, nebyla.
Dobře, žádný Alexander Östberg?
Vtipný. Jo, jste vtipný.
Být vámi, zjistila bych více o Love.
Alex by se nikdy ani nepodíval na dívku jako... jako Hanna.
Ale Love, víte... No, je slizoun.
Ukaž mu, co ti poslal.
Ne, on je blázen.
A jsou tam i fotky.
To jsem já.
Chápete to? Je to blázen.
Ale už musíme jít.
Moje rada je zaměřit se na Love.
Děkuji.
Haló?
Je tu někdo?
Dobrý den.
ZESNULÁ OSOBA: JOSEFIN FORSS
PŘÍČINA SMRTI: NÁSILNÁ TUPÁ RÁNA DO HLAVY
DATUM SMRTI: 2019-03-06
Ahoj.
- Dobrý den. - Ahoj.
Mluvil jsem s Lollo a Gabriellou.
Neví nic o tom, že by Hanna a Alexander měli vztah.
A ukazovaly mi fotky.
Fotky Gabrielly, které jsi vyfotil.
Love, to bude muset počkat, chci, abys odpověděl na otázku.
Hannu jsem miloval.
Od té doby, co zmizela, nemám nikoho.
Nikoho, kdo mi rozumí, nikoho, kdo se zajímá.
Nejsem hloupý, chápu, že si se mnou jen zahrávaly.
Ale posílaly pěkné zprávy a...
No... Chtěl jsem tomu tak strašně věřit,
že mi bylo jedno, že ze sebe dělám hlupáka.
Uvízl jsem tady.
Jako nějaký zasraný vtip.
Kde mě všichni vidí jako outsidera.
Podle Alexandra se s Hannou nikdy nesetkal.
Lže.
Jeden z vás lže.
Budu v kontaktu.
Dobrý den.
Dobré ráno.
Chtěla bych vidět své lékařské záznamy.
Bez obav. Jakou máte adresu?
Teď.
Dobře, máte doklad?
Děkuji.
Můžete se podívat na 15. října 2017 a 6. března 2019?
Dobře. 15. října...
Pacient přichází s podezřením na záchvat paniky.
Dezorientovaný. Psychiatrické pozorování.
6. března 2019, byla jsem tehdy také přijata?
Můžete se podívat?
Tady.
Prochlazená, zmatená, halucinace.
Děkuji.
Měla jste více snů?
Chcete mi to povědět?
Ráda bych, pokud je to v pořádku.
Dobře.
Tak začneme.
Začnete tím, že se pohodlně usadíte na židli.
A zhluboka se nadechněte.
Dobře.
Až se budete cítit připravena, zavřete oči.
Nádech, výdech.
A povolte.
Jediné, co musíte udělat, je poslouchat můj hlas.
Povedu vás krok za krokem.
Pokud je těžké zavřít oči,
zkuste se podívat na bod na podlaze před vámi.
Soustřeďte se na tento bod a dýchejte,
dokud se nebudete cítit pohodlně znovu zavřít oči.
Dobře.
Uvolněte ramena...
čelist.
Dýchejte do břicha.
A povolte.
Dobře.
Nádech, výdech.
Můžete nechat své myšlenky bloudit, kam chtějí.
A soustřeďte se na svůj dech.
Jediné, co musíte udělat, je poslouchat můj hlas.
A když uslyšíte můj hlas, víte, že jste v bezpečí.
Když uslyšíte můj hlas, víte, že se můžete uvolnit.
Brzy budeme cestovat zpět v paměti.
Když mě uslyšíte počítat do tří...
Chci, abyste se vrátila do dětství.
Na vzpomínku z dětství.
Jeden...
dva...
tři.
Všímejte si toho, co vidíte a co slyšíte.
Poznáváte to místo?