Resterne tilhører en kvinde, ung.
Liget har været begravet i mindst fire år.
Dette er bare en optrapning af hændelser, der involverer Simon.
Vi vil foreslå en udredning.
Børnene har brug for det.
Hvis der ikke sker noget, ved jeg sgu ikke...
Da jeg hørte om den begravede pige,
tænkte jeg, det var hende. Hun var bange.
- For hvad? - Alex.
Hvilken dato rejste hun?
15. oktober 2017.
Hej.
- Hej. - Ved du, hvor Liv er?
Ja, hun er udenfor og taler med en fyr.
Hvem?
Det ved jeg ikke.
Du husker vel, at du skal køre Simon i morgen, ikke?
Det er studiedag.
De er begge hjemme fra skolen, og Simon skal til den fest.
Nemlig. Ja, det ved jeg.
Havde du glemt det?
- Jeg klarer det. - Nej, jeg tager det.
Hej, Veronika...
Der er svar fra retsmedicinsk institut.
Og...
Ja, vi har en match.
Love havde ret. Det er Hanna Hagman, du fandt i skoven.
Jeg fatter ikke, hvordan familien
kan have overset, at deres datter...
Vi må tale med dem.
Tag dem først og så Alexander Östberg.
Find ud af, om han havde et forhold til Hanna, som Love påstår.
Nassir, tag straks ud og underret dem. Men ikke alene.
Du har brug for en partner.
Jeg kan ikke, Rasmus og jeg skal til Larssons
- om indbruddet. Jeg må gå. - Det er rigtigt...
Veronika, du har ikke så meget.
Ja, eller...
Du arbejder med Nassir på denne sag.
Jeg har en del at...
Godt, så er det afgjort.
Hej. Er din mor eller far hjemme?
Hej.
Mit navn er Nassir. Det er min kollega, Veronika.
Vi er fra politiet. Må vi komme ind og snakke?
Vi kan tale sammen her. Hvad drejer det sig om?
Det drejer sig om Hanna.
Hanna? Åh, hvad med hende?
Jeg er virkelig ked af det, men Hanna er desværre fundet død.
Hvad? Vent lidt... Er hun død?
Ja, vi...
tror, hun døde for cirka fem år siden.
Hvad for noget? For fem år siden?
Må jeg spørge...
I har aldrig meldt hende savnet. Hvorfor ikke?
Hun...
Hun skrev et brev, der... Vent lidt.
Her, hun...
Hun skrev dette.
Hun skriver, at hun vil væk, at vi skal lade hende være og ikke...
Ikke kontakte hende.
Og I gjorde, som hun sagde?
Ja. Hun glemte sin mobil. Hvad skulle vi gøre?
Hvad skete der med hende?
Hvad? Blev hun myrdet?
Det er nok bedst, hvis vi går i detaljer en anden gang.
Har I stadig hendes mobil?
Hanna boede her i laden, Hun ville ofte være alene.
Her er hendes mobil og nogle ting.
Tak.
Vi vil undersøge indholdet af kassen
og giver jer besked, når vi ved mere.
Nassir.
Nassir!
- Hvad laver du? - Døren gik i baglås.
Der er ingen lås på den dør.
I hører fra os.
- Er du okay? - Mm.
Okay.
Tak skal du have.
- Hvad tænker du på? - Mor.
- Hvad med hende? - Jeg har ondt af hende.
Hvorfor det?
Fordi hun fandt en død i skoven.
Ja, det forstår jeg godt.
Men hør her, mor er uddannet.
Hun er politibetjent.
Nu er de her.
Du skal til fest. Hej.
Hej, Simon. Er du klar?
Mm.
Tak, fordi I tager Simon med.
Ja, selvfølgelig.
Jeg kommer og henter dig. når festen er slut.
- Mm. - Fedt, hav det sjovt.
Du kan sætte dig ind i bilen.
Du, øh...
Jeg hørte, det var Hanna Hagman. som Veronika fandt i skoven.
Var hun ikke din elev?
Jeg tror ikke, de har bekræftet identiteten endnu.
Ja, det var bare det, jeg hørte.
- Vi ses. - Ja.
Hej med dig.
Hej, Alexander Östberg?
- Ja. - Hej, vi er fra politiet.
Mit navn er Nassir Hakim. Det er min kollega, Veronika Gren.
Vi vil gerne stille dig et par spørgsmål.
Okay, vi har lidt travlt, vi skal hen til min mor,
hun glæder sig til at se lille junior her.
Kendte du Hanna Hagman?
Nej, hende kender jeg ikke.
Vi har nemlig et vidne, der siger, at det gjorde du.
Gad vide, hvorfor nogen tror, at I
havde en slags forhold for cirka fem år siden.
Aner det ikke.
Du ved, hvordan det er. Folk kender til mig.
Nogle gange lader de, som om de kender mig.
Det kan være ret ubehageligt, faktisk.
Mm...
Men ved du, hvem hun er?
Nej.
Jeg møder så mange gennem ishockey, at jeg ikke kan holde styr på det.
Mm. Okay.
Jeg tror, jeg ved, hvem hun er.
Er det ikke hendes mor, der har den forfaldne gård?
De har ingen penge, men de har stadig hundrede børn.
Jeg tror, jeg ved, hvilken gård, du taler om.
Men ikke mere end det.
Javel...
Så du har aldrig haft nogen form for forhold til
eller kontakt med Hanna Hagman?
Nej. Vi er nødt til at gå, men...
- Er vi færdige her? - Ja, tak for din tid.
- Selv tak, hav det godt. - I lige måde.
Måske skulle jeg tale med Hannas venner.
- Det vil jeg gøre. - Er du sikker?
Mm.
Jeg sender straks telefonen, skriver du rapport om resten?
Hej. Kan jeg hjælpe dig?
Ja, jeg vil gerne have dagens frokost, tak.
Ja, selvfølgelig.
De sagde på stationen, at man kan få takeaway her.
- Selvfølgelig. - Fedt.
- Hej med dig. - Hej.
Er du ny i byen?
- Ja, netop. - Ja, det er rigtigt.
Ja. Vi får se, hvor længe han bliver.
Hvad hedder du?
De andre på stationen bliver skrevet,
og så betaler de sidst på måneden.
Jeg betaler nu, tak.
Ja.
Tak.
Han bliver nok ikke så længe.
Det tror jeg ikke.
- Hej, det er Tomas. - Hej, Tomas, det er Malin.
Jeg tror, det er bedst, hvis du henter Simon.
Der har været lidt ballade, og jeg ved ikke rigtig...
Det er i orden. Jeg henter ham.
- Jamen, så... - Ja, ja.
- Vi ses snart. - Okay. Ja, hej.
Hej.
Du ved noget.
Du ved noget om Oskar, gør du ikke?
Han har vist sig for dig.
Jeg kan mærke det.
- Nej. - Jo, jeg må kontakte ham.
Du forstår ikke, jeg er nødt til...
Jeg er nødt til at se ham. Hvis du bare kunne...
Kom, lad os sætte os.
Veronika.
Undskyld, hvis hun...
Hun kan ikke komme videre.
Det her med Oskar, hun sidder fast der.
Det forstår jeg godt.
Veronika...
Hvis du vil kunne forstå dig selv bedre...
Hvis du vil...
ændre mønstre eller adfærd,
der måske ikke er holdbare eller gavner dig...
Så vil det kræve en del arbejde.
Det bliver hårdt.
Men at du er her i dag, er et stort skridt.
Når vi står overfor udfordringer i ægteskabet,
finder vi ofte svaret i os selv.
Jeg tror, der er en nøgle i disse drømme.
Og måske endda i dine tidligere episoder.
Hvad tænker du?
Sker der noget inden i dig, når du hører det?
Det er, som om du bærer på noget, der er sket,
som du ikke føler dig helt færdig med.
Min far døde, da jeg var seks.
Det var en arbejdsulykke. Jeg var der.
Vil du fortælle mere?
Øh...
Jeg husker ikke så meget.
Jeg kan ikke engang huske, hvordan han så ud.
Okay.
Kan du huske, hvilken slags støtte du fik?
Jeg mener, hvilke ressourcer der blev brugt.
Kan du huske, om du var hos en børnepsykiater?
Jeg vil gerne prøve noget med dig, hvis det føles okay?
Kender du til hypnose?
Jeg forstår godt, at det lyder lidt sært.
Men hør her, det, du oplevede som barn,
har påvirket dig som voksen. Som den du er i dag.
Hvis vi kan gå tilbage til en begivenhed,
der højst sandsynligt har præget dig meget,
så tror jeg, vi kan finde nøglen der.
Til at komme videre og arbejde med de blokeringer, du oplever i dag.
I dit liv, i dine relationer.
Jeg tror ikke, det er noget for mig.
Okay.
Det vigtigste er, at du føler dig tilpas og tryg
med alt, hvad vi gør her.
Ja.
- Det er Ann-Charlotte. - Hej, det er mig.
Veronika? Hej.
Hør, jeg er nødt til at spørge dig om noget.
Mm, okay.
Gik jeg til psykolog, da jeg var lille?
- Hvorfor nævner du det? - Gjorde jeg?
Er det den terapeut, du går hos, der får dig til at rode i det?
Kan du svare på spørgsmålet?
Søde Veronika, du er nødt til at...
Glem det.
Hoved.
Jack, hovedet.
Det er godt, Jack.
Det skal være strømlinet hele vejen.
Godt, Liv, kom nu!
Hele vejen, fortsæt, Liv.
Godt klaret, allesammen.
Godt arbejde til sidst, Liv.
Tak.
Men jeg er stadig usikker på, om du er fokuseret nok.
I denne weekend skal jeg være sikker på, at alle giver sig 100 procent.
Du må springe den her over.
Du ser virkelig stærk ud.
Vendingerne kunne være lidt hurtigere, men...
Ellers skal du bare klø på. Okay?
Du, Pelle.
Det er helt okay.
Hej, Liv. Hvordan gik træningen?
Er du okay?
Hvad har du gang i?
Ikke noget! Må jeg ikke være alene et øjeblik?
Du kan være alene, alt det du vil, men smæk ikke med dørene. Er du med?
Kan du samle dit håndklæde op? Mor og jeg er ikke dine tjenere.
Åh gud, det ved jeg godt!
Sådan, er du glad nu?
Ikke at mor nogensinde gør rent her, hun gør ikke noget herhjemme.
Og hun er ved at blive sær igen. Er jeg den eneste, der ser det?
MINEARBEJDER DRÆBT I ULYKKE. ER ARBEJDSPLADSSIKKERHEDEN TRUET?
MINEINDUSTRIEN TAGER ENDNU ET LIV
DIREKTØRERS NEDSKÆRINGER I MINEINDUSTRIEN TAGER ENDNU ET LIV
ARBEJDER MØDTE DØDEN
Simon, vil du hente fotografierne til mig? Tak.
Pakker du nu igen, Ninni?
Ja, jeg skal snart ud at rejse.
Måske er det en god idé at vente lidt med nogle af tingene.
Skulle jeg tale med nogen, da jeg var lille?
Hvem skulle det have været?
Tja, en psykolog eller terapeut eller sådan noget.
Hvad skulle du have talt om?
Om fars ulykke.
- Han har ikke været i en ulykke. - Ninni, da han døde.
Bengt har ikke været ude for en ulykke.
Det ville jeg vel vide.
- Simon, jeg tror, far snart er klar. - Okay.
Jeg kommer forbi i morgen, Ninni. Hej.
Fint.
Pas på tempoet.
Okay, godt arbejde i dag. Vi ses i næste uge.
Vær opmærksom på tempoet, og se på teksten i det sidste vers.
- Okay, ja, tak. - Godt arbejde i dag.
Er du klar?
Ja.
Hvordan gik det hos Susanne?
Godt.
Jeg skal forbi stationen for at aflevere min pistol.
Henter du Simon? Han er hos Ninni.
Ja, selvfølgelig. Vi ses derhjemme.
- Ja. - Du, øh...
Der er noget galt med Liv.
Jeg ved godt, hun er teenager, men det er, som om hun ikke helt er der.
Måske bør vi forsøge at være lidt venligere overfor hende.
Og...
overfor hinanden.
Okay.
Og også...
Du havde ret, jeg synes, vi skal få Simon til en udredning.
- Vi ses derhjemme. - Mm.
Så I var alle tre venner? Jer og Hanna?
Vi var ikke ligefrem venner, men ja, vi kendte hende.
Okay. Ved I, om Hanna var i et forhold, før hun forsvandt?
Mener du med Love?
Hvis du spørger mig, var Hanna lidt af en luder.
Hun tog, hvad hun kunne få.
Når du siger "forhold", mener du vel,
om hun var sammen med nogen, og nej, det var hun ikke.
Okay, ingen Alexander Östberg?
Sjovt. Ja, du er sjov.
Hvis jeg var dig, ville jeg se på Love.
Alex ville aldrig have set på en pige som Hanna.
Men Love, du ved... Han er et kryb.
Vis, hvad han har sendt dig.
Han er altså tosset.
Han tager også billeder.
Det er mig.
Forstår du det? Han er skør.
Men vi er nødt til at gå.
Mit råd er at se på Love.
Tak.
Hallo?
Er her nogen?
Hej.
AFDØD PERSON, JOSEFIN FORSS
DØDSÅRSAG, VOLDSOMT STUMPT SLAG MOD HOVEDET
DØDSDATO: 2019-03-06
Hej med dig.
Hej.
Jeg har talt med Lollo og Gabriella.
De ved intet om, at Hanna og Alexander havde et forhold.
Og de viste mig billeder.
Billeder du har taget af Gabriella.
Love, det der må vente. Jeg vil have, at du besvarer spørgsmålet.
Jeg elskede Hanna.
Siden hun forsvandt, har jeg ingen.
Ingen, der forstår mig, ingen, der bekymrer sig.
Jeg er ikke dum, jeg ved, at de bare lavede sjov med mig.
De sendte søde beskeder og...
Men, altså... Man vil så gerne tro på det,
så man er ligeglad med, at man gør sig selv til grin.
Jeg sidder fast her.
Som en skide vits.
De ser mig alle som en outsider.
Ifølge Alexander har han aldrig mødt Hanna.
Han lyver.
En af jer gør.
Vi høres ved.
Hej.
Godmorgen.
Jeg vil gerne se mine journaler.
Selvfølgelig. Hvad er din adresse?
Nu.
Okay, har du legitimation?
Tak.
Kan du finde 15. oktober 2017 og 6. marts 2019?
Okay. Den 15. oktober...
Patienten kommer ind akut med mistanke om panikanfald.
Desorienteret. Psykiatrisk observation.
Den 6. marts 2019, blev jeg også indlagt dengang?
- Kan du tjekke? - Mm.
Her.
Nedkølet, forvirret, vrangforestillinger.
Tak.
Har du haft flere drømme?
Vil du fortælle om dem?
Jeg vil gerne bare i gang, hvis det er okay.
Okay.
Så går vi i gang.
Start med at sætte dig godt til rette i stolen.
Og tag nogle dybe indåndinger.
Godt.
Når du føler dig klar, så luk øjnene.
Træk vejret ind, og pust ud.
Og giv slip.
Det eneste, du skal gøre, er at lytte til min stemme.
Jeg vil guide dig, trin for trin.
Hvis det er svært at lukke øjnene,
kan du prøve at kigge på et punkt på gulvet foran dig.
Bare fokuser på det punkt, og bliv ved med at trække vejret,
indtil det føles trygt at lukke øjnene igen.
Godt.
Slap af i skuldrene,
din kæbe.
Træk vejret ned i maven.
Og giv slip.
Godt.
Træk vejret ind, og pust ud.
Du kan lade dine tanker vandre, hvorhen de vil.
Og ret dit fokus på din vejrtrækning.
Det eneste, du skal gøre, er at lytte til min stemme.
Og når du hører min stemme, ved du, at du er tryg.
Når du hører min stemme, ved du, at du kan slappe af.
Vi skal snart rejse tilbage i erindringen.
Når du hører mig tælle til tre...
vil jeg have, at du tager tilbage til din barndom.
Til et minde fra din barndom.
En...
To...
Tre.
Læg mærke til, hvad du ser, og hvad du hører.
Er det et sted, du genkender?
Tekster af: Gitte Hovedskov plint.com