Levningene tilhører en ung kvinne.
Liket har vært begravet i minst fire år.
Dette er bare en eskalering av hendelser som involverer Simon.
Vi vil foreslå en utredning.
Barna har behov for det.
Hvis ikke det skjer noe, vet jeg faen hva...
Jeg tenkte at det kunne være henne dere hadde funnet. Hun var redd.
- For hva? - Alex.
Hvilken dato var det hun dro?
15. oktober 2017.
Hei.
- Hei. - Vet du hvor Liv er?
Ja, hun er utenfor og snakker med en fyr.
Hvem da?
Jeg vet ikke.
Du husker at du skal kjøre Simon i morgen?
At det er studiedag?
Begge to er hjemme fra skolen, og Simon har den festen.
Det stemmer. Ja, jeg vet det.
Du hadde glemt det, du.
- Jeg løser det. - Jeg tar det, jeg.
Du, Veronika...
Vi har fått svar fra NFC.
Og...
Ja. Vi har fått et treff.
Love hadde rett, det var Hanna Hagman du fant i skogen.
Jeg forstår ikke hvordan familien
ikke har fått med seg at datteren deres...
Vi må snakke med dem.
Ta dem først, og deretter Alexander Östberg.
Finn ut om han hadde et forhold med Hanna, slik Love hevder.
Nassir, du drar og gir dem beskjed. Du kan ikke dra alene.
Du trenger en partner under etterforskningen.
Jeg kan ikke. Rasmus og jeg skal til Larssons.
- Så jeg må dra. - Det stemmer...
Veronika, du har ikke så mye nå.
- Jo, eller... - Du får ta denne saken med Nassir.
Jeg har en del å...
Fint, da er det avgjort.
Hei. Er mamma eller pappa hjemme?
- Hei. - Hei.
Jeg heter Nassir. Dette er min kollega, Veronika.
Vi er fra politiet. Kan vi gå inn og snakke litt?
Vi kan snakke her. Hva handler dette om?
Det handler om Hanna.
Hanna? Hva med henne?
Jeg er lei for det, men Hanna har dessverre blitt funnet død.
Hva? Vent litt... Er hun død?
Ja, vi...
Vi tror hun døde for fem år siden.
Hva? For fem år siden?
Kan jeg spørre...
Dere meldte henne aldri savnet. Hvorfor ikke?
Hun...
Hun skrev et brev som... Vent litt.
Her, hun...
Hun skrev dette.
Hun skriver at hun vil dra. At vi skal la henne være og ikke...
Ikke kontakt henne.
Og dere gjorde som hun sa?
Ja. Hun etterlot mobilen sin. Hva skulle vi gjøre?
Hva skjedde med henne?
Hva? Ble hun drept?
Det er nok best om vi går nærmere inn på detaljene en annen gang.
Har dere mobilen hennes fortsatt?
Hanna bodde her på låven. Hun ville ofte være alene.
Her er mobilen og noen andre ting.
Takk.
Vi vil undersøke innholdet i esken,
og gir beskjed når vi vet mer.
Nassir!
- Hva gjør du? - Døren er låst.
Det er ingen lås på døren.
Vi holder kontakten.
- Går det bra med deg? - Mhm.
Ok.
Takk.
- Hva tenker du på? - Mamma.
- Hva tenker du? - Det er synd på henne.
For at?
Fordi hun fant et lik i skogen.
Ja, jeg skjønner det.
Men du, mamma er utdannet til det.
Hun er politi.
Nå er de her.
Du skal på fest. Hei.
Hei, Simon. Er du klar?
Mhm.
- Takk for at dere gir Simon skyss. - Ja, selvfølgelig.
Jeg henter deg når festen er over.
Ha det gøy.
Du kan sette deg i bilen.
Du...
Jeg hørte at det var Hanna Hagman som Veronika fant i skogen.
Var ikke hun eleven din?
Jeg tror ikke de har fått noen identitet på det.
Ja, det var bare det jeg hørte.
- Vi ses. - Ja.
Ha det.
Hei, Alexander Östberg?
- Ja. - Hei. Vi er fra politiet.
Jeg heter Nassir Hakim. Dette er min kollega, Veronika Gren.
Vi må stille deg noen spørsmål.
Ok. Vi har det litt travelt. Vi skal til min mor.
Hun kan ikke vente med å få se lille junior.
Kjente du Hanna Hagman?
Nei, jeg kjente ikke henne.
For vi har fått en vitneforklaring på at du gjorde det.
Vi lurer på hvorfor de tror at dere
hadde et slags forhold for omtrent fem år siden.
Jeg aner ikke.
Du vet hvordan det er. Folk kjenner til meg.
Noen ganger later de som at de kjenner meg.
Det kan være ganske ubehagelig.
Mhm...
Men vet du hvem hun er?
Nei.
Jeg møter så mange mennesker gjennom hockeyen at jeg ikke har oversikt.
Nei... Ok.
Jeg tror jeg vet hvem hun er.
Eier ikke moren hennes den falleferdige gården?
De har ingen penger, men har likevel fått hundre barn.
Jeg tror jeg vet hvilken gård du snakker om.
Men ikke mer enn det.
Ja...
Så dere har aldri hatt et forhold eller hatt kontakt?
Nei. Vi må gå, men...
- Er vi ferdige her? - Ja, takk for at du tok deg tid.
- Takk selv. Ha en fin dag. - I like måte.
Kanskje jeg burde snakke med Hannas venner.
- Jeg tar meg av det. - Er du sikker?
Mhm.
Jeg sender inn mobilen med en gang. Kan du skrive rapporten?
Hei. Kan jeg hjelpe deg?
Ja. Dagens lunsj, takk.
Ja, selvfølgelig.
De sa på stasjonen at man kan få med seg maten.
- Selvsagt. - Flott.
- Hei, hei. - Hei.
Ny i byen?
- Ja, det stemmer. - Ja, det stemmer.
Ja, det stemmer. Vi får se hvor lenge han blir.
Hva heter du?
De andre på stasjonen pleier å notere det
og betale i slutten av måneden.
Jeg betaler nå, takk.
Ok.
Takk.
Kanskje du ikke blir så lenge.
Det tror jeg ikke.
- Hei, det er Tomas. - Hei Tomas, det er Malin.
Det er nok best du kommer og henter Simon.
Det har vært en liten krangel, og jeg vet ikke helt...
Ingen fare. Jeg kommer og henter ham.
- Da... - Ja, ja.
- Da ses vi. - Ok. Ha det.
Ha det.
Hei.
Du vet noe?
Du vet noe om Oskar, ikke sant?
Han har vist seg for deg.
Jeg kjenner det på meg.
- Nei. - Ja, jeg må kontakte ham.
Du forstår ikke, jeg må...
Jeg må treffe ham. Hvis du bare kunne...
Kom, vi setter oss.
Veronika!
Veronika.
Jeg beklager hvis hun...
Du vet, hun klarer ikke å gå videre.
Etter dette med Oskar... Hun sitter fast der.
Jeg forstår.
Veronika...
Om du vil forstå deg selv bedre...
Om du vil...
endre mønstre eller atferd
som kanskje ikke er så holdbart eller ikke gagner deg...
Det vil kreve en del arbeid.
Det kommer til å bli tøft.
Men bare det at du er her i dag er et stort skritt.
Når vi møter utfordringer i ekteskapet vårt,
finner vi ofte svaret i oss selv.
Jeg tror at det ligger en nøkkel i disse drømmene.
Kanskje til og med i dine tidligere episoder.
Hva tenker du?
Skjer det noe inni deg når du hører det?
Er det som at du bærer med deg noe som har skjedd,
som du ikke føler deg helt ferdig med?
Faren min døde da jeg var seks år.
Det var en arbeidsulykke. Jeg var der.
Vil du fortelle meg mer?
Jo...
Jeg husker ikke så mye.
Jeg husker ikke engang hvordan han så ut.
Ok.
Husker du hva slags støtte du ble tilbudt?
Hvilke ressurser som ble brukt.
Husker du om du har vært hos en barnepsykiater?
Jeg vil gjerne prøve noe med deg, om det føles greit?
Vet du hva hypnose er?
Jeg skjønner at det kan høres litt rart ut.
Men hør her... Det du opplevde som barn,
har påvirket deg som voksen. Hvem du er i dag.
Om vi kan gå tilbake til en hendelse
som med stor sannsynlighet har formet deg i stor grad,
tror jeg vi kan finne nøkkelen.
For å kunne gå videre og fjerne blokkeringene du opplever.
I ditt liv og i dine relasjoner.
Jeg tror ikke det er noe for meg.
Ok.
Det viktigste er at er komfortabel med alt vi gjør her.
Ja.
- Det er Ann-Charlotte. - Hei, det er meg.
Veronika? Hei.
Jeg må spørre deg om noe.
Ja vel?
Gikk jeg til psykolog da jeg var liten?
- Hvorfor tar du opp det der? - Gjorde jeg det?
Er det terapeuten du går til som får deg til å dra opp dette?
Kan du svare på spørsmålet?
Veronika, vær så snill. Du må...
Glem det.
Hodet!
Jack, hodet.
Det er bra, Jack.
Du må holde streamline hele veien.
Bra, Liv, kom igjen!
Hele veien. Hold streamen, Liv!
Godt gjort, alle sammen.
Bra jobbet på slutten der, Liv.
Takk.
Men jeg er fortsatt usikker på om du er fokusert nok.
Denne helgen må jeg være sikker på at alle er 100% klare.
Du får stå over denne gangen.
Som jeg sa, så ser du sterk ut.
Vendingene kunne vært litt raskere, men...
Ellers er det bare å fortsette å jobbe. Ok?
Du, Pelle.
Det er helt greit. Ok?
Hei, Liv. Gikk det bra på treningen?
Er alt i orden?
Hva holder du på med?
Ingenting! Får jeg ikke være alene et øyeblikk?
Du kan være alene så ofte du vil, men ikke slå i dørene. Ok?
Kan du ta opp det håndkleet? Vi er ikke tjenerne dine.
Herregud, det vet jeg vel!
Er du fornøyd nå?
Ikke at mamma noen gang rydder. Hun gjør ikke en dritt her hjemme.
Og hun begynner å bli rar igjen. Er jeg den eneste som merker det?
GRUVEARBEIDER DREPT I ULYKKE. ER SIKKERHETEN PÅ ARBEIDSPLASSEN TRUET?
GRUVEINDUSTRIEN TAR NOK ET LIV.
LEDELSENS NEDSKJÆRINGER TAR NOK ET LIV.
ARBEIDER DØDE.
Simon, kan du hente fotografiene til meg?
Pakker du nå igjen, Ninni?
Ja, jeg skal på tur snart.
Kanskje det er en god idé å la noen av tingene ligge.
Snakket jeg med noen da jeg var liten?
Hvem skulle det ha vært?
En psykolog, terapeut eller noe.
Hva skulle dere ha snakket om?
Om pappas ulykke.
- Han har ikke vært i noen ulykke. - Ninni, da han gikk bort.
Bengt var ikke med i noen ulykke.
Da hadde jeg visst om det.
Jeg tror pappa snart er ferdig.
- Ok. - Jeg kommer innom i morgen. Ha det!
Fint.
Pass på tempoet.
Ok. Takk for i dag. Vi ses neste uke.
Pass på tempoet og se på teksten i siste vers.
- Ok, takk. - Takk for i dag.
Er du ferdig?
Ja.
Hvordan gikk det hos Susanne?
Bra.
Jeg må stikke innom stasjonen og levere våpenet mitt.
Kan du hente Simon? Han er hos Ninni.
Ja, selvfølgelig. Da ses vi hjemme.
- Ja. - Du...
Det er noe med Liv.
Jeg vet at hun er tenåring, men det er som at hun er helt til stede.
Kanskje vi skal prøve å være litt mer vennlige med henne.
Og...
med hverandre.
Ok.
Og du...
Du far rett. Jeg tror vi skal få Simon utredet.
- Vi ses hjemme. - Mhm.
Så dere var venner, alle tre? Dere og Hanna?
Vi var ikke akkurat venner, men vi kjente henne.
Ok. Vet dere om Hanna var i et forhold før hun forsvant?
Med Love?
Spør du meg, så var Hanna litt av en hore.
Hun tok det hun kunne få.
Når du sier forhold, antar jeg at du mener
om hun var sammen med noen. Nei, det var hun ikke.
Ok. Ingen Alexander Östberg?
Morsomt. Ja, du er morsom.
Om jeg var deg, ville jeg undersøkt Love.
Alex ville aldri engang sett på en jente som... som Hanna.
Men Love... Han er en ekling.
Vis ham hva han sendte til deg.
Nei, han er gal.
Det finnes også bilder.
Det er meg.
Skjønner du? Han er syk i hodet.
Men vi må gå.
Mitt råd er å se nærmere på Love.
Takk.
Hallo?
Er det noen her?
Hei.
AVDØD: JOSEFIN FORSS
DØDSÅRSAK: KRAFTIG STUMP VOLD MOT HODET
DØDSDATO: 2019-03-06
Hei på deg.
- Hei. - Hei.
Jeg har snakket med Lollo og Gabriella.
De vet ikke noe om noe forhold mellom Hanna og Alexander.
Og de viste meg bilder.
Som du tok av Gabriella.
Jeg forventer at du svarer på spørsmålet.
Jeg elsket Hanna.
Etter at hun forsvant, har jeg ingen.
Ingen som forstår meg, ingen som bryr seg.
Jeg er ikke dum. Jeg skjønner at de bare tullet med meg.
Men de sendte fine meldinger og...
Vel... Man vil så gjerne tro på det
at man driter i at man gjør seg selv til latter.
Jeg sitter fast her.
Som en jævla vits.
Der alle ser på meg som en outsider.
Ifølge Alexander har han aldri møtt Hanna.
Han lyver.
Ja... En av dere gjør iallfall det.
Jeg tar kontakt.
Hei.
God morgen.
Jeg vil gjerne se journalen min.
Ingen fare. Hva er adressen din?
Nå.
Ok, har du legitimasjon?
Takk.
Kan du slå opp 15. oktober 2017 og 6. mars 2019?
Ok. 15. oktober...
"Pasienten kommer inn med mistenkt panikkanfall."
"Desorientert. Psykiatrisk observasjon."
6. mars 2019, ble jeg innlagt da også?
- Kan du sjekke? - Mhm.
Her.
"Nedkjølt, forvirret og har vrangforestillinger."
Takk.
Har du hatt flere drømmer?
Vil du fortelle om dem?
Jeg vil bare kjøre på, om det er greit.
Ok.
Da setter vi bare i gang.
Begynn med å sette deg godt til rette i stolen.
Og trekk pusten dypt.
Bra.
Når du føler deg klar, lukker du øynene.
Pust inn, pust ut.
Og slipp.
Alt du trenger å gjøre, er å lytte til stemmen min.
Jeg skal veilede deg, trinn for trinn.
Om det er vanskelig å lukke øynene,
kan du prøve å se på et punkt på gulvet foran deg.
Bare fokuser på det punktet og fortsett å puste
til det føles trygt å lukke øynene igjen.
Bra.
Slapp av i skuldrene...
Kjeven...
Pust inn, ned i magen.
Og slipp.
Bra.
Pust inn, pust ut.
Du kan la tankene dine vandre hvor de vil.
Og fokuser på pusten.
Alt du trenger å gjøre, er å lytte til stemmen min.
Og når du hører stemmen min, så vet du at du er trygg.
Når du hører stemmen min, så vet du at du kan slappe av.
Vi skal snart gå tilbake i tid.
Når du hører meg telle til tre...
Jeg vil at du skal dra tilbake til barndommen din.
Til et minne fra barndommen.
Én...
to...
tre.
Legg merke til hva du ser og hva du hører.
Er det et sted du kjenner igjen?
Tekst: Sunniva S. Olsen plint.com