Posmrtni ostanki pripadajo mladi ženski.
Truplo je bilo zakopano najmanj štiri leta.
Kar se je danes zgodilo, je samo stopnjevanje
incidentov s Simonom.
Želimo predlagati evaluacijo.
Otroci jo potrebujejo.
Če ne bomo ukrepali, ne vem ...
Ko sem slišal za pokopano dekle,
sem pomislil, da bi bila lahko ona. Bala se je.
- Česa? - Alexa.
Kdaj je odšla?
15. oktobra 2017.
Zdravo.
- Živjo. - Ali veš, kje je Liv?
Ja, zunaj se z nekom pogovarja.
S kom?
Ne vem.
Saj veš, da jutri pelješ Simona, kajne?
Učenci imajo prost dan.
Ne gresta v šolo in Simon ima tisto zabavo.
Res je. Ja, vem.
Pozabila si.
- Poskrbela bom za to. - Ne, bom jaz.
Živjo, Veronika ...
Dobili smo odgovor iz Nacionalnega forenzičnega centra.
In ...
Dobili smo potrditev.
Love je imel prav, v gozdu si našla Hanno Hagman.
Ne razumem, kako je mogoče,
da družina ni opazila, da njihova hčer ...
Ja, govoriti moramo z njimi.
Pojdi k njim, nato pa k Alexandru Östbergu.
Ugotovi, ali je imel razmerje s Hanno, kot trdi Love.
Nassir, pojdi takoj in jih obvesti. Ne moreš iti sam.
Potrebuješ partnerja za to preiskavo.
Jaz ne morem, z Rasmusom greva k Larssonovim,
- zaradi vloma, moram iti. - Res je.
Veronika, ti nimaš veliko dela.
Ja, ali ...
Na tem primeru boš sodelovala z Nassirjem.
Imam kar nekaj za ...
Dobro, to je dogovorjeno.
Zdravo. Sta tvoja mama ali oče doma?
- Živjo. - Živjo.
Moje ime je Nassir, to je moja kolegica Veronika.
Prihajava s policije. Greva lahko noter, da se pogovorimo?
Lahko se pogovarjamo tukaj. Za kaj gre?
Gre za Hanno.
Hanno? Kaj je z njo?
Zelo mi je žal, a na žalost so Hanno našli mrtvo.
Kaj? Počakaj ... Mrtva je?
Ja, mi ...
Umrla naj bi pred približno petimi leti.
Kaj? Pred petimi leti?
Lahko vprašam ...
Nikoli je niste prijavili kot pogrešane, zakaj?
Ona ...
Napisala je pismo, ki ... Počakajta.
Tukaj je, ona ...
To je napisala.
Napisala je, da želi oditi, naj jo pustimo pri miru in naj ...
Naj je ne kontaktiramo.
In naredili ste, kot je rekla.
Ja. Pustila je svoj telefon, kaj naj bi storili?
Kaj se ji je zgodilo?
Je bila umorjena?
Najbolje, da se kdaj drugič posvetimo podrobnostim.
Imate še vedno njen telefon?
Hanna je živela tukaj v hlevu, pogosto je želela biti sama.
To je njen telefon in nekaj stvari.
Hvala.
Pregledali bomo vsebino škatle
in vas obvestili, ko bomo vedeli več.
Nassir.
Nassir!
- Kaj delaš? - Vrata so se zaklenila.
Na teh vratih ni ključavnice.
Obveščali vas bomo.
Ali si v redu?
V redu.
Hvala.
- O čem razmišljaš? - O mami.
- Kaj je z njo? - Žal mi je zanjo.
Zakaj?
Ker je v gozdu našla truplo.
Ja, razumem.
Ampak, poslušaj, mama je izurjena.
Policistka je.
Tukaj sta.
Na zabavo greš. Zdravo.
Živjo, Simon. Si pripravljen?
Hvala, ker pelješ Simona.
Seveda.
Pridem pote, ko bo zabave konec.
Super, lepo se imej.
Lahko greš v avto.
Poslušaj ...
Slišala sem, da je Veronika v gozdu našla Hanno Hagman.
Ali ni bila tvoja učenka?
Mislim, da še niso potrdili identitete.
Prav, to sem slišala.
- Se vidiva. - Ja.
Adijo.
Zdravo, Alexander Östberg?
- Ja. - Pozdravljeni, sva s policije,
moje ime je Nassir Hakim, to je moja kolegica, Veronika Gren.
Postaviti vam morava nekaj vprašanj.
V redu, malo se nam mudi, gremo k moji mami,
komaj čaka, da vidi malega.
Ste poznali Hanno Hagman?
Ne, nisem je poznal.
Ker nam je bilo rečeno, da ste jo.
Zakaj mislijo, da sta imela
pred približno petimi leti nekakšno razmerje?
Nimam pojma.
Veste kako je, ljudje vedo zame,
včasih si domišljajo, da me poznajo.
Pravzaprav je lahko precej neprijetno.
Toda ali veste, kdo je?
Ne.
Pri hokeju spoznam toliko ljudi, da ne sledim več.
V redu.
Mislim, da vem, kdo je Hanna.
Ali ni njena mama lastnica tiste propadajoče kmetije?
Nimajo denarja, a imajo še vedno sto otrok.
Mislim, da vem, o kateri kmetiji govoriš.
Ampak to je vse.
Prav ...
Torej, nikoli niste imeli
kakršnega koli razmerja ali stika s Hanno Hagman?
Ne. Moramo iti, ampak ...
- Je to vse? - Ja, hvala za vaš čas.
- Hvala, lep dan. - Tudi vam.
Mogoče bi morala govoriti s Hanninimi prijatelji.
- Bom jaz. - Si prepričan?
Takoj bom poslal telefon, boš ti napisala poročilo?
Zdravo. Vam lahko pomagam?
Ja, naročil bi dnevno kosilo, prosim.
Seveda.
Na postaji so rekli, da tukaj lahko dobim hrano za s seboj.
- Seveda. - Super.
- Živjo. - Živjo.
Si nov tukaj?
- Ja, res je. - Ja, res je.
Ja, res je. Bomo videli, kako dolgo bo ostal.
Kako vam je ime?
Ostali na postaji imajo običajno odprt račun
in plačajo na koncu meseca.
Plačal bom zdaj, hvala.
V redu.
Hvala.
Mogoče ne prav dolgo.
Zelo verjetno.
- Živjo, tukaj Tomas. - Živjo Tomas, tukaj Malin.
Mislim, da je najbolje, da prideš po Simona.
Malo so se sprli in res ne vem ...
Ja, brez skrbi. Prišel bom ponj.
- No, potem ... - Ja.
- Kmalu se vidiva. - V redu. Ja, adijo.
Adijo.
Zdravo.
Nekaj veš ...
Nekaj veš o Oskarju, kajne?
Prikazal se ti je.
Lahko čutim.
- Ne. - Ja, moram ga kontaktirati.
Ne razumeš, moram ...
Moram ga videti. Če bi le lahko ...
Pridi, greva se usesti.
Veronika.
Žal mi je, če je ...
Veš, ne more naprej.
Ta stvar z Oskarjem, obtičala je.
Razumem.
Veronika ...
Če želiš bolje razumeti sebe ...
Če želiš
spremeniti vzorce ali vedenja,
ki niso vzdržni ali učinkoviti ...
To bo zahtevalo nekaj dela.
Težko bo.
Toda, da si danes tukaj, je velik korak.
Ko se v zakonu soočamo z izzivi,
odgovor običajno najdemo v sebi.
Verjamem, da je v teh sanjah ključ.
In morda celo v tvojih prejšnjih epizodah.
Kaj razmišljaš?
Se kaj zgodi v tebi, ko to slišiš?
Kot da nosiš nekaj, kar se je zgodilo,
s čimer še nisi popolnoma zaključila.
Moj oče je umrl, ko sem bila stara šest let.
Bila je nesreča na delovnem mestu. Jaz sem bila tam.
Mi želiš povedati več?
Ne spomnim se veliko.
Sploh se ne spomnim, kako je izgledal.
V redu.
Se spomniš, kakšno podporo si dobila?
Mislim, kdo ti je pomagal?
Se spomniš obiska pri otroškem psihiatru?
Nekaj bi rada poskusila s tabo, če se ti zdi v redu?
Veš, kaj je hipnoza?
Vem, da se sliši malo čudno.
Vendar poslušaj, kar si doživela kot otrok,
vpliva nate v odraslosti. Kdo si danes.
Če se lahko vrneva k dogodku,
ki te je najbrž močno zaznamoval,
mislim, da lahko tam najdeva ključ.
Da bi lahko šli naprej in predelali ovire, ki jih doživljaš danes.
V tvojem življenju, v tvojih odnosih.
Mislim, da to ni zame.
V redu.
Najpomembnejše je,
da se tukaj počutiš prijetno in varno.
Ja.
- Ann-Charlotte tukaj. - Živjo, jaz sem.
Veronika? Zdravo.
Poslušaj, nekaj te moram vprašati.
V redu.
Sem obiskovala psihologa, ko sem bila majhna?
- Zakaj to sprašuješ? - Sem?
Te terapevtka, h kateri hodiš, sili, da to vlečeš na dan?
Lahko odgovoriš na vprašanje?
Veronika, prosim, moraš ...
Pozabi.
Glava.
Jack, glava.
Dobro, Jack.
Tako moraš nadaljevati do konca.
Dobro, Liv, dajmo!
Plavaj tako do konca, Liv.
Dobro opravljeno.
Zelo dobro na koncu, Liv.
Hvala.
Še vedno pa nisem prepričan, ali si dovolj osredotočena.
Veš, ta vikend moram biti prepričan, da ste vsi 100% pri stvari.
Tega boš morala izpustiti.
Kot sem rekel, izgledaš res močna.
Obrati bi bili lahko malo hitrejši, ampak ...
Sicer pa moraš samo nadaljevati z delom. V redu?
Živjo, Pelle.
Poslušaj, čisto v redu je. V redu?
Živjo, Liv. Kako je bilo na treningu?
Si v redu?
Kaj delaš?
Nič! Ne smem biti sama za trenutek?
Lahko si sama, če hočeš, a ne loputaj z vrati. V redu?
Lahko pobereš brisačo? Midva z mamo nisva tvoja služabnika.
O moj bog, saj vem!
Evo, si zdaj srečen?
Saj ne, da bi mama kdaj kaj pospravila, doma ne dela ničesar.
In spet postaja čudna, sem jaz edina, ki to vidi?
V NESREČI UMRL RUDAR. ALI JE VARNOST NA DELOVNEM MESTU NA ŠVEDSKEM OGROŽENA?
RUDARSKA INDUSTRIJA VZELA ŠE ENO ŽIVLJENJE.
REZI VODILNIH V RUDARSKI INDUSTRIJI VZELI ŠE ENO ŽIVLJENJE.
DELAVEC UMRL.
Simon, mi lahko prineseš fotografije? Hvala.
Ali spet pakiraš, Ninni?
Ja, kmalu grem na izlet.
Mogoče bi bilo dobro, da nekatere stvari še malo pustiš.
Sem se s kom pogovarjala, ko sem bila majhna?
Kdo bi to bil?
Psiholog ali terapevt ali kaj podobnega.
O čem bi se pogovarjala?
O očetovi nesreči.
- Ni se ponesrečil. - Ninni, ko je umrl.
Bengt se ni ponesrečil.
Vedela bi, če bi se.
Simon, mislim, da bo oče kmalu gotov.
- V redu. - Pridem jutri, Ninni. Adijo.
Lepo.
Pazite na tempo.
V redu, dobro je šlo danes, se vidimo naslednji teden.
Pazite na tempo in preglejte besedilo zadnjega verza.
- V redu, ja, hvala. - Danes je šlo dobro.
Si končal?
Ja.
Kako je šlo s Susanne?
Dobro.
Moram mimo postaje, da oddam pištolo.
Boš pobral Simona? Pri Ninni je.
Seveda. Se vidiva kasneje.
- Ja. - Poslušaj ...
Z Liv se nekaj dogaja.
Vem, da je najstnica in to, ampak zdi se, da ni v redu.
In morda bi morali biti le malo prijaznejši do nje.
In ...
Drug do drugega.
V redu.
In tudi ...
Imela si prav, mislim, da bi moral iti Simon na evaluacijo.
Se vidiva kasneje.
Torej, ve tri ste bile prijateljice? Vidve in Hanna?
Nismo bile ravno prijateljice, ampak ja, poznali sva jo.
V redu. Ali vesta, ali je bila Hanna v razmerju, preden je izginila?
Mislite z Lovejem?
Če vprašate mene, je bila Hanna ena lajdra.
Vzela je, kar je lahko dobila.
Predvidevam, da z razmerjem mislite,
če je bila z nekom skupaj, in ne, ni bila.
Torej, ni bila z Alexandrom Östbergom?
Smešno. Ja, smešni ste.
Na vašem mestu bi preverila Loveja.
Alex nikoli ne bi niti pogledal dekleta kot ... Kot je Hanna.
Ampak Love, veste ... On je čudak.
Pokaži mu, kaj ti je poslal.
Ne, on je nor.
In tudi slike so zraven.
To sem jaz.
Razumete? On je nor.
Ampak morava iti.
Svetujem vam, da preverite Loveja.
Hvala vama.
Zdravo?
Je kdo tukaj?
Zdravo.
POKOJNICA, JOSEFIN FORSS
VZROK SMRTI, HUDA POŠKODBA GLAVE
DATUM SMRTI, 6. 3. 2019
Živjo.
- Živjo. - Živjo.
Govoril sem z Lollo in Gabriello.
Ničesar ne vesta o razmerju med Hanno in Alexandrom.
In pokazali sta mi slike.
Kjer si slikal Gabriello.
Love, to bo moralo počakati, želim, da odgovoriš na vprašanje.
Ljubil sem Hanno.
Odkar je izginila, nimam nikogar.
Nikogar, ki bi me razumel, nikogar, ki bi mu bilo mar.
Nisem neumen, vem, da sta se samo norčevali iz mene.
Sta pa poslali lepa sporočila in ...
No ... Tako močno si želiš verjeti,
da ti je vseeno, če delaš norca iz sebe.
Tukaj sem obtičal.
Kot kakšna prekleta šala.
Kjer me vsi vidijo kot izobčenca.
Alexander trdi, da Hanne ni nikoli srečal.
On laže.
Eden od vaju laže.
Oglasil se bom.
Zdravo.
Dobro jutro.
Rada bi videla svojo zdravstveno kartoteko.
Seveda. Mi poveste svoj naslov?
Ne.
V redu, imate osebni dokument?
Hvala.
Lahko poiščete 15. oktober 2017 in 6. marec 2019?
V redu. 15. oktober ...
Pacientka pride s sumom na panični napad.
Dezorientirana. Psihiatrično opazovanje.
6. marec 2019, sem bila takrat tudi sprejeta?
Lahko preverite?
Tukaj.
Hladna, zmedena, halucinacije.
Hvala.
Si spet sanjala?
Mi želiš povedati?
Rada bi samo naredila, če je v redu.
V redu.
Potem bova začeli.
Za začetek se udobno namesti na stolu.
In parkrat globoko vdihni.
Dobro.
Ko boš pripravljena, zapri oči.
Vdihni, izdihni.
In se prepusti.
Vse kar moraš narediti, je poslušati moj glas.
Vodila te bom korak za korakom.
Če težko zapreš oči,
poskusi gledati v točko na tleh pred seboj.
Samo osredotoči se na to točko in dihaj,
dokler se ne počutiš varno, da ponovno zapreš oči.
Dobro.
Sprosti ramena ...
Čeljust ...
Vdihni s trebuhom.
In prepusti se.
Dobro.
Vdihni, izdihni.
Lahko pustiš mislim, da gredo, kamor hočejo.
In usmeri pozornost na svoje dihanje.
Vse kar moraš storiti, je poslušati moj glas.
In ko slišiš moj glas, veš, da si varna.
Ko slišiš moj glas, veš, da se lahko sprostiš.
Kmalu bova odpotovali nazaj v spomin.
Ko me slišiš šteti do tri,
želim, da se vrneš v otroštvo.
Na spomin iz otroštva.
Ena ...
Dva ...
Tri.
Bodi pozorna na to, kar vidiš in slišiš.
Ali prepoznaš ta kraj?