Han var skadet eller noget, men han var der.
Et helt hockeyhold kan bekræfte, at Alexander Östberg var der.
Hvordan har Tomas det? Slog det hårdt? Det med Hanna.
Han var så engageret i hende.
Slip mig!
Det ligner ikke hende at feste sådan, vel?
Jeg håber ikke, det er, fordi hun røg af stafetholdet.
Han kontaktede dig. Hvad vil han?
At du skulle have piller. Beroligende midler.
Din mor var meget beslutsom.
Hej.
Er der sket noget?
Jeg har set Sten Ljungman.
Kom. Sæt dig.
Gav du mig medicin, da jeg var lille?
Du havde det ikke godt.
Jeg følte, at det var den eneste løsning.
Det var det på det tidspunkt.
Du havde hallucinationer.
- Du sagde, du så far. - Hvad hvis jeg virkelig så ham?
Har du det skidt igen?
Du er nødt til at sygemelde dig.
Det må ikke gå så vidt som sidste gang.
- Tænk på Liv og Simon. - Hvor længe har du givet mig piller?
Så længe det var nødvendigt.
Hvor længe?
- Indtil du flyttede. - Indtil jeg flyttede?
Hvordan?
Kan du huske... de jerntilskudspiller du tog?
Det var medicinen.
Så det efterår, da jeg flyttede ud, da jeg havde det slemt, var det...
Havde jeg abstinenser?
Og du sagde, jeg skulle gå til lægen og få ordineret beroligende medicin.
- Du gjorde mig til narkoman! - Jeg gav dig et liv, Veronika.
Du var lykkelig.
Du mødte Tomas, du fik en uddannelse, du fik børn.
Intet af det ville være sket, hvis du ikke have fået den medicin.
Hvordan ved du det?
Han sagde, han havde penge.
At du gav ham penge. Hvilke penge? Vi havde ingen penge.
Ivar gav os pengene.
Ivar?
Ulykken skete på hans fabrik.
Han forstod, vi ville få det svært rent økonomisk, efter far døde,
så han ville gerne give et bidrag.
Og du brugte pengene til at give mig stoffer?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige, Veronika.
Du havde brug for det. De piller.
Du havde brug for dem.
Og det har du stadig.
DET SIDSTE SPOR, HENDES SMS
ALEX + HANNA 17/3
DYB SORG EFTER DØDEN I FLODEN
MAND ANHOLDT, MISTÆNKT FOR AT HAVE MYRDET EN 17-ÅRIG
OVER TUSIND FRIVILLIGE LEDTE EFTER DEN FORSVUNDNE 14-ÅRIGE
Hej.
Hvad laver du?
Du er damen fra butikken...
Mit navn er Veronika Gren, jeg er fra politiet.
Hvorfor sniger du dig rundt her?
Fordi vi har taget endnu et kig på Josefin Forss' sag,
og jeg har nogle spørgsmål.
Okay. Du bliver nødt til at tale med Anita.
Jeg forstår ikke, hvorfor du stiller disse spørgsmål.
Josefins morder blev dømt. Han sidder i fængsel.
Det handler faktisk om en anden sag, men vi ser nogle paralleller.
Hvad mener du med paralleller?
Det kan jeg desværre ikke sige
på grund af den igangværende sag, men...
Ved I, om Josefin kendte Alexander Östberg?
Ishockeyspilleren? Er han involveret?
Kendte hun ham?
Nej, det tror jeg ikke.
Min datter red og ikke andet.
Hun var talentfuld, hun konkurrerede.
Hun fik virkelig gode resultater, hun var...
Hun var min lille... lille pige.
At miste...
Og I var uadskillelige. Som søstre.
Julia og Josefin.
Jeg ville aldrig have klaret det uden dig.
Når jeg er sammen med Julia, føles det næsten som Josefin.
Hvor har du den halskæde fra?
Det var Josefins.
Var det? Lad mig se.
Jeg har ikke set den før, hvem gav hende den?
Det ved jeg ikke.
Hun gav mig den.
- Hej. - Hej.
Simon. Hvordan går det?
- Godt. - Virker høreværnet?
Når du laver lektier, er der så nogen forskel?
Ja, for far plejer at hjælpe mig, mor har ikke tid.
Sådan er det nogle gange.
Okay, hold du pause. Vi ses, godt arbejde i dag. Farvel.
Det ser godt ud, Liv.
Kom nu! Hele vejen.
Godt, godt arbejde.
I morgen er det reaktionstræning og startteknik.
Liv.
Godt arbejde i dag. Det er den fokus, jeg vil se.
Hør, jeg tænkte på noget.
Det er tid til, du får din plads på holdet tilbage.
- Mener du det? Tusind tak! - Du behøver ikke at takke mig.
- Du... - Ja.
- Jeg er ked af det forleden dag. - Det er helt i orden.
Vi har alle haft første og eneste gang, vi drak os fulde.
Det sker for enhver. Det vigtige er, hvad du gør nu.
Det skal nok blive godt.
Hej, Sofia, det er Veronika.
Jeg tror, jeg er nødt til melde mig syg i dag.
Jeg ved det ikke, måske noget, jeg har spist.
Ja, tak.
FORTÆLLER JULIA SANDHEDEN?
Hvor havde I sex?
Vi var altid i min fars jagthytte.
Hvor er den?
Den ligger ved Jalmossen.
Hvor Hanna blev fundet myrdet.
Sofia?
- Ja? - Har Veronika fri? Er hun syg?
Ja, desværre.
Så I mødtes der for at dyrke kvælningssex.
Den slags kan let gå for vidt, ikke?
Vi har ikke åbne træninger.
Undskyld, taler du til mig?
Du hørte, hvad jeg sagde.
Jeg betragter ikke mig selv som en tilskuer, hvis det er det.
Hvis du går efter Alex, går man efter hele holdet.
Ja.
Hej.
Jeg hedder Veronika.
Har du noget imod, at jeg optager samtalen?
Jeg er en del af en ny gruppe hos politiet,
vi kortlægger afvigende adfærd hos dømte...
- sex-kriminalitet... - Pædofile.
Så det er ikke en afhøring?
Hvorfor sagde du ikke det fra starten?
Ja, det er fint.
Du er dømt for, og har tilstået,
et stort antal seksuelle overgreb mod børn.
Og mordet på Josefin Forss. Er det korrekt?
Det er rigtigt.
- Blandt dine ofre... - Nej, ikke ofre.
Bekendte.
Blandt dine bekendte skiller Josefin sig ud.
Matilda, fem år gammel. Saga, ti år gammel.
Ingrid, seks år gammel. Og så videre.
Josefin var ældre.
Hun var teenager, så det er en ualmindelig stor aldersforskel.
Så mit spørgsmål er, hvorfor kontaktede du Josefin?
Det var nemmere.
Sexlysten er udvikles allerede, når fosteret stadig er i livmoderen.
Vidste du det?
I en meget ung alder, førskolealderen,
begynder nogle børn at onanere og blive forelskede.
Hvorfor benægte det?
Forbyde det, der er en naturlig, menneskelig trang.
Hvem gør det?
Forældrene.
De vil beskytte deres uskyldige små børn.
Panik ved tanken om,
at deres afkom kunne føle seksuelle lyster og fornøjelser.
Og endda længes efter at føle en forbindelse
og kærlighed til en anden voksen end dem selv.
Hvis vi lige træder et skridt tilbage.
Du sagde, at det var lettere med Josefin.
Hvordan det?
Det blev for kompliceret at holde forældrene væk.
At lyve.
Meget lettere at finde ret unge piger på nettet.
Du ved...
Jeg giver dig en designerhåndtaske, du giver mig billeder.
Men Josefin...
- Hun løj. - Løj hun? Om hvad?
Først virkede hun meget yngre.
På de billeder, hun sendte, var hun ikke nær så...
- Udviklet? - Ja.
Og jeg tolererer ikke uærlighed.
- Så du dræbte hende? - Hun skuffede mig.
Og da jeg ikke ville betale, prøvede hun at gå.
Det kunne jeg ikke lade ske.
Er Josefin den eneste ældre pige, som du har været i kontakt med?
Lad mig sige det sådan her...
Det er ikke særlig svært.
Teenagepigers...
behov for bekræftelse er umætteligt.
Den er enten selvoptagede eller ødelagte.
Uanset hvad vil de bare ses.
Du sagde, at Josefin så ældre ud på billederne.
Var det hendes alder i sig selv eller udseende, der skuffede dig?
Hvad mener du med det?
Så længe pigerne ser unge ud,
er det ligegyldigt, om de er 12 eller 16 år?
Nu ved jeg, hvorfor du er her.
Du spekulerer på, om jeg myrdede Hanna Hagman.
Gjorde du? Har du myrdet Hanna?
Vi er færdige.
Hvad fanden laver du?
Johan Rutfjäll, ikke?
Jeg er ikke involveret, tal med Roland.
Det tror jeg ikke, du er.
Jeg vil bare stille dig et spørgsmål om kampen i Leksand, 2017.
Hvorfor spillede Alexander Östberg ikke?
Hvor skulle jeg vide det fra? Det er længe siden.
Fordi du tog hans plads.
Den første og eneste gang, du var forward i startopstillingen.
Du scorede tre mål, du vandt med en stor føring.
Du lader ikke til at forstå det.
Det er en ung piges liv, vi taler om.
Hej, jeg er ovenpå.
- Der er du jo. - Hej.
Hej.
- Er det de nye sko? - Ja, de er virkelig fede,
- men må jeg gå ud og lege? - Ja, maden er ikke klar endnu.
- Er Veronika hjemme? - Nej, hun er ikke kommet endnu.
Hør, Tomas, jeg er nødt til at tale med dig om noget.
Jeg er bekymret for Veronika, Hun har det ikke godt.
Al den graven i fortiden er ikke godt for hende.
Hvad mener du med det?
Det her med terapien og, hun tænker på Bengts død.
Det bringer hende ud af balance.
Hun er meget stresset.
Hun har meget at se til.
Det kunne være det.
Kan du tale med hende?
Tak for hjælpen i aften.
- Hvad laver du her? - Jeg skulle lige til at gå.
- Lad os ikke glemme min taske. - Hun har købt sko til Simon.
- Farvel. - Farvel.
Hvad handlede det om?
Hvad så?
- Hvordan går det med Susanna? - Godt.
Godt?
Du har ikke fortalt, hvad I snakkede om.
Ikke noget særligt. Vi talte lidt om min far.
Jeg troede, det var det, du ville?
Jeg vil have, at du får det bedre. Det er det, jeg vil have.
Jeg er bekymret for dig.
Ann-Charlotte er bekymret for dig. Vi kan se, at der er noget galt.
Du kan tale med mig.
Du er blevet dårlig igen, ikke? Ligesom før, da...
- Må jeg få is? - Ja, selvfølgelig.
Kun én.
Nej, altså...
- Godmorgen. - Godmorgen.
Velkommen tilbage, jeg håber, du har det bedre.
Du har en gæst.
- Hej, Johan. - Hej.
Hvordan kan jeg hjælpe dig?
Jeg kan ikke glemme det, du sagde, at det er en ung piges...
Du er nødt til at forstå, at Alex...
- Han er holdet. - Det har jeg forstået, Johan.
Men det handler ikke om ishockey længere.
Jeg forstår, at din loyalitet er hos holdet...
Veronika? Kan du komme ind på mit kontor et øjeblik?
Anita Forss har ringet.
Hvad lavede du der? I stalden.
Jeg tænkte, at Josefins morder måske også dræbte Hanna.
Okay, ved Nassir noget om det?
Ja, han tror ikke, der er en forbindelse.
Nej. Og det er Nassirs sag.
Dit job er at hjælpe ham, ikke din egen efterforskning.
- Jeg tror virkelig, at... - Veronika... Hør godt efter.
Du melder dig syg og tager på eget initiativ til familien Forss.
Selvom din overordnede sagde, at du ikke skal følge det spor.
Det her er en advarsel.
Hej. Jeg har lige talt med Johan Rutfjäll,
Alexander Östbergs holdkammerat. Alex var der ikke engang.
- Til kampen? - Han var ikke i Leksand den weekend.
- Han har intet alibi. - Det var pokkers...
Godt arbejde, Nassir. Så kan vi hente ham ind.
Ja.
Vi er færdige her.
Skal han afhøres med det samme?
Nej, Nassir ville lade ham stege natten over.
Ja.
Hej, skat.
De sagde, du skulle have nye.
- Tak. - Jeg kan ikke blive så længe i dag.
Simon fortalte mig, at en pige er blevet dræbt.
Ja.
De tror, de har fanget gerningsmanden.
- Men du er ikke så sikker. - Nej.
Kan du tale med dem?
Med hvem?
Pigerne, selvfølgelig.
Nå, ja. Nej, de er døde, desværre.
Det er en skam.
Hvor forfærdeligt.
Hej, undskyld mig.
- Jeg kommer tilbage i morgen. - Ja, gå du bare, vi ses.
- Ivar? - Ja?
- Forstyrrer jeg? - Nej, slet ikke.
Jeg...
Jeg har lige fundet ud af,
at du hjalp mig og min mor med penge, da jeg var lille.
- Jeg ville bare sige tak. - Det er så længe siden,
du behøver ikke at takke mig.
Ja, det gør jeg.
- Hej. - Hej.
Far, jeg er nødt til at gå, okay? Vi ses.
- Martin. - Ja?
Jeg ville bare sige, at Liv er virkelig glad for,
at du giver hende en chance til.
Ja, man får en plads, hvis man fortjener det. Det gør alle.
- Hun er virkelig motiveret. - Det var godt. Vi skal træne nu.
- Farvel. - Vi ses.
- Hej, Veronika. - Hej. Må jeg komme ind?
Ja, selvfølgelig.
Det er en skam, at Veronika heller ikke kunne være her i dag.
Men det er okay, hvis bare én af os svarer på spørgsmålene, ikke?
Ja, selvfølgelig. Bare rolig.
Jeg antager, at I har den samme viden
om Simons liv og opførsel, så det er fint.
Det er almindeligt, at kun en forælder udfylder de her formularer.
Okay.
Men i 90 % af tilfældene er det mødrene.
Ja, det kunne jeg forestille mig.
- Så giver jeg dig lidt fred. - Ja, okay.
Jeg har ikke gjort noget lignende før.
- Det er helt i orden. - Jeg skal nok hjælpe dig.
Jeg har selv forsøgt at kontakte ham.
Men jeg kan ikke komme igennem.
Og Martin, han...
Han har lukket af.
Det er ligesom, da hans søster døde. Monica.
Hans familie holdt op med at tale om hende, som om hun aldrig fandtes.
Hvilket gør det... Vi kan ikke...
Oskar eksisterede. Han eksisterer.
Og han skal vide, at jeg elsker ham. At jeg savner ham.
Giv mig dine hænder.
Luk øjnene.
Slap af.
Jeg ved ikke, om det vil virke.
Lad ham komme. Du er nødt til at lade ham komme.
Hvad føler du? Er han her?
Kan du tale med ham?
Hvad er der galt, Veronika?
Veronika?
Slip. Veronika.
Veronika?
Slip mig. Slip mig!
Det... Det var ikke Oskar.
Du skal gå. Ud.
Ud med dig!
Gå din vej!
Tekster af: Anders Langhoff plint.com