Han var skadet eller noe, men han var der.
Han fikk et hockeylag til å bekrefte at Alexander Östberg var der.
Hvordan går det med Tomas? Tok han dette med Hanna tungt?
Han var så engasjert i henne.
Slipp meg!
Er det ikke ulikt henne å feste slik?
Jo, jeg håper det ikke er fordi hun ble tatt av stafettlaget.
Han har kontaktet deg. Hva vil han?
Hun ville du skulle få piller. Beroligende.
Din mor var veldig bestemt.
Hei.
Har det skjedd noe?
Jeg har truffet Sten Ljungman.
Kom og sett deg.
Medisinerte du meg da jeg var liten?
Du var ikke frisk.
Jeg synes det var den eneste måten.
Og på det tidspunktet, var det det.
Du hadde vrangforestillinger.
Du sa at du så pappa.
Tenk om jeg faktisk så ham da?
Er du syk igjen?
Du må sykemelde deg, umiddelbart.
Det må ikke gå så langt som sist.
- Tenk på Liv og Simon. - Hvor lenge ga du meg piller?
Så lenge det var nødvendig.
Hvor lenge?
- ...til du flyttet ut. - Til jeg flyttet ut?
Hvordan?
Husker du...
de jerntablettene du tok?
Det var medisinen.
Så den høsten, da jeg flyttet ut, da jeg var så dårlig, var det...
Hadde jeg abstinenser?
Og du ba meg gå til legen for å få beroligende midler.
- Du har gjort meg til en narkoman! - Jeg ga deg et liv, Veronika.
Du var lykkelig.
Du møtte Tomas, du fikk en utdannelse, du fikk barn.
Ingenting av det ville ha skjedd hvis jeg ikke hadde medisinert deg.
Hvordan vet du det?
Han sa at han fikk penger.
At du ga ham penger. Hvilke penger? Vi hadde ingen penger.
Ivar ga oss pengene.
Ivar?
Ulykken skjedde på fabrikken hans.
Han skjønte at vi ville slite økonomisk etter at pappa døde,
så han ønsket å hjelpe.
Og du brukte pengene til å dope meg?
Jeg vet ikke hva jeg skal si, Veronika.
Du trengte det.
De pillene.
Du trengte dem.
Og du trenger dem fortsatt.
DET SISTE SPORET, TEKSTMELDINGENE HENNES
ALEX + HANNA 17.03
DYP SORG ETTER DØDSFALLET I ELVEN
MANN PÅGREPET, MISTENKT PÅ DRAPET PÅ 17-ÅRING
OVER TUSEN FRIVILLIGE SØKTE ETTER DEN SAVNEDE 14-ÅRINGEN.
Hei.
Hva holder du på med?
Du er damen fra butikken...
Jeg heter Veronika Gren, jeg kommer fra politiet.
Ok, hvorfor sniker du deg rundt her?
Fordi vi har tatt en ny titt på Josefin Forss sin sak,
så jeg må stille noen spørsmål.
Ja vel. Du får snakke med Anita.
Jeg forstår ikke hvorfor du stiller disse spørsmålene.
Josefin sin morder ble dømt. Han sitter i fengsel.
Det handler faktisk om en annen sak, men vi ser noen likheter.
Hva mener du med likheter?
Det kan jeg dessverre ikke gå inn på,
på grunn av den pågående etterforskningen, men...
Vet dere om Josefin kjente en Alexander Östberg?
Ishockeyspilleren?
Har han noe med saken å gjøre?
Kjente hun ham?
Nei, det tror jeg ikke.
Datteren min red, det var det eneste hun gjorde.
Hun var talentfull, hun konkurrerte.
Hun hadde veldig gode resultater, hun var...
Hun var min lille...
lille jente.
Å miste...
Og dere var uatskillelige.
Som søstre.
Julia og Josefin.
Jeg hadde aldri klart meg uten deg.
Når jeg er sammen med Julia, er det som å være med Josefin.
Hvor har du fått det halskjedet fra?
Det var Josefin sitt.
Var det? Få se.
Jeg har ikke sett den før, hvem fikk hun det av?
Jeg vet ikke.
Hun ga det til meg.
- Hei. - Hei.
Simon. Hvordan går det?
- Bra. - Fungerer hørselsvernet?
Også når du gjør lekser? Noen forskjell?
Ja, for pappa pleier å hjelpe meg med dem. Mamma har ikke tid.
Sånn er det av og til.
Greit, ta en pause nå. Vi ses. Godt jobbet i dag. Ha det.
Det ser bra ut, Liv.
Kom igjen nå! Hele veien.
Fint, bra jobbet.
I morgen blir det reaksjonstrening og startteknikk.
Liv.
Bra jobbet i dag.
Det er dette fokuset jeg vil se.
Jeg tenkte på noe,
og jeg tror det er på tide å få tilbake plassen din på laget.
Seriøst? Tusen takk.
Du trenger ikke å takke meg.
- Du... - Ja.
Jeg beklager det som skjedde sist.
Det går bra.
Vi har alle hatt vår første og eneste fylla.
Det kan skje den beste. Det viktige er hva du gjør videre.
Det blir bra.
Hei, Sofia, det er Veronika.
Jeg må melde meg syk i dag.
Jeg vet ikke, kanskje noe jeg spiste.
Ja, takk.
FORTELLER JULIA SANNHETEN?
OSKAR HANNA
Hvor hadde dere sex?
Vi var alltid i pappa sin jakthytte.
Hvor ligger den?
Den ligger ved Jalmossen.
Der Hanna ble funnet drept.
Du, Sofia?
- Ja? - Er Veronika syk?
Ja, dessverre.
Så dere møttes der for å ha kvelningssex.
Slike ting kan lett gå for langt, ikke sant?
Vi har ikke åpne treninger.
Unnskyld, snakker du til meg?
Du hørte hva jeg sa.
Jeg ser ikke på meg selv som tilskuer, hvis det er det du mener.
Går du etter Alex, går du etter hele laget.
Ja.
Hei.
Jeg heter Veronika.
Er det greit hvis jeg tar opp denne samtalen?
Jeg er en del av en ny gruppe i politiet,
som kartlegger avvikende atferd hos dømte...
- sexforbrytere... - Pedofile.
Så dette er altså ikke et avhør?
Hvorfor sa du ikke det med en gang?
Ja, det er greit.
Du er dømt for, og har tilstått,
et stort antall seksuelle overgrep mot barn.
Og drapet på Josefin Forss. Stemmer det?
Ja, det stemmer.
- Blant ofrene dine... - Nei, ikke ofre.
Bekjente.
Blant dine bekjente, skiller Josefin seg ut.
Matilda, fem år. Saga, ti år.
Ingrid, seks år. Og så videre.
Josefin var jo eldre.
Hun var tenåring, så det er en uvanlig stor aldersforskjell.
Så spørsmålet mitt er, hvorfor kontaktet du Josefin?
Det var lettere.
Seksualdriften utvikler seg allerede
når fosteret befinner seg i livmoren.
Visste du det?
Fra ung alder, barnehagealder,
begynner noen barn å onanere og bli forelsket.
Hvorfor fornekte det?
Forby det som er en naturlig menneskelig drift.
Hvem gjør det?
Foreldrene.
De ønsker å beskytte sine uskyldige små barn.
Panikkslagne ved tanken på at
deres avkom kunne føle seksuell lyst og nytelse.
Og til og med lengter etter å føle samhørighet
og kjærlighet til en annen voksen enn dem selv.
Hvis vi bare går tilbake...
...du sa at det var lettere med Josefin.
Hvordan?
Det ble for komplisert å hele tiden holde foreldrene unna.
Lyve.
Mye lettere å finne unge jenter på nettet.
Du vet...
Jeg gir deg en designerveske, og du gir meg bilder.
Men Josefin...
Hun løy.
Løy hun? Om hva?
I begynnelsen virket hun mye yngre.
På bildene, var hun ikke på langt nær så...
- Utviklet? - Ja.
Og jeg tolererer ikke uærlighet.
Så da drepte du henne?
Hun skuffet meg.
Og da jeg ikke ville betale, prøvde hun å dra.
Det kunne jeg ikke gå med på.
Er Josefin den eneste eldre jenta du har vært i kontakt med?
La meg si det slik...
Det er ikke spesielt vanskelig.
Tenåringsjenters...
...behov for bekreftelse er umettelig.
Enten er de selvopptatte, eller så er de ødelagte.
Uansett vil de bare bli sett.
Du sa at Josefin så yngre ut på bildene.
Var det alderen i seg selv, eller utseendet, som skuffet deg?
Hva mener du?
Jeg mener, så lenge jentene ser unge ut,
spiller det ingen rolle om de er 12 eller 16?
Nå vet jeg hvorfor du er her.
Du lurer på om jeg drepte Hanna Hagman.
Gjorde du det?
Drepte du Hanna?
Vi er ferdige.
Hva faen er det du gjør?
Johan Rutfjäll, ikke sant?
Jeg er ikke involvert. Snakk med Roland.
Det tror jeg ikke du har.
Jeg vil bare stille deg et spørsmål om kampen i Leksand i 2017.
Hvorfor spilte ikke Östberg?
Hvordan skulle jeg vite det? Det er lenge siden.
Fordi du tok plassen hans.
Den første og eneste gangen du spilte spiss i startoppstillingen.
Du scoret tre mål, dere vant stort.
Det virker ikke som du forstår.
Det er en ung jentes liv vi snakker om her.
Hei, jeg er her oppe.
- Der er du. - Hei.
Hei.
- Er det de nye skoene? - Ja, de er veldig kule,
men kan jeg gå og spille?
Ja, maten er ikke klar ennå.
Er Veronika hjemme?
Nei, hun har ikke kommet ennå.
Du, Tomas, jeg må snakke med deg om noe.
Jeg er bekymret for Veronika, hun er ikke frisk.
All denne gravingen i fortiden er ikke bra for henne.
Hva mener du?
Dette med terapien. Hun tenker på Bengts død.
Det bringer henne ut av balanse.
Hun er veldig stresset for tiden.
Hun har mye å gjøre på jobben.
Det kan være det.
Du kan snakke med henne.
Takk for hjelpen i dag.
- Hva gjør du her? - Jeg skulle akkurat til å gå.
- Jeg må ikke glemme vesken. - Hun har kjøpt sko til Simon.
- Ha det. - Ha det.
Hva var det der?
Du.
Hvordan går det hos Susanna?
Bra.
Bra?
Du har ikke sagt noen ting om hva dere snakker om.
Ingenting spesielt har dukket opp. Vi snakket litt om faren min.
Jeg trodde det var dette du ville?
Jeg vil at du skal bli bedre. Det er det jeg vil.
Jeg er bekymret for deg.
Ann-Charlotte er bekymret for deg.
Vi ser jo at det er noe.
Du kan snakke med meg.
Du begynner å bli dårlig igjen, ikke sant? Samtidig så vil...
- Kan jeg få iskrem? - Ja, selvfølgelig.
Du, bare en til deg.
Nei, ja...
- God morgen. - God morgen.
Velkommen tilbake, jeg håper du føler deg bedre.
Du har besøk.
- Hei, Johan. - Hei.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Jeg kan ikke slippe det du sa, at det er en ung jentes...
Du må forstå at Alex...
...han er hele laget.
Det har jeg forstått, Johan.
Men dette handler ikke om hockey lenger.
Jeg forstår at din lojalitet ligger hos laget, men...
Veronika? Kommer du inn til meg et øyeblikk?
Jeg fikk en telefon fra Anita Forss.
Hva gjorde du der?
I stallen.
Jeg tenkte at Josefin sin morder kanskje drepte Hanna også.
Vet Nassir om dette?
Ja, han tror ikke at det er en sammenheng.
Nei... Og dette er Nassir sin sak.
Du skal assistere ham. Ikke drive din egen etterforskning.
Jeg tror virkelig at...
Veronika...
Hør nøye etter.
Du melder deg syk, og drar på eget initiativ til familien Forss.
Til tross for at din overordnede ba deg om å la det ligge.
Dette er en advarsel.
Hei. Jeg har nettopp snakket med Johan Rutfjäll.
en lagkamerat av Alexander Östberg. Alex var ikke engang der.
- På kampen? - Han var ikke i Leksand den helgen.
- Han har ikke alibi. - Å faen...
Godt jobbet, Nassir.
Da kan vi hente ham inn.
Ja.
Vi er ferdige her.
Vil han bli avhørt med en gang?
Nei, Nassir ville at han skulle få svette over natten.
Jaha.
Hei, vennen.
De sa at du trengte nye.
- Takk. - Jeg kan ikke bli så lenge i dag.
Simon fortalte meg at en jente har blitt drept.
Ja.
De tror de har tatt gjerningsmannen.
Men du er ikke så sikker.
Nei.
Kanskje du kan snakke med dem?
Med hvem?
Jentene, selvfølgelig.
Å, ja. Nei, de er døde, dessverre.
Det var synd.
Så forferdelig.
Hei, unnskyld meg.
Jeg kommer i morgen.
Ja, gå du, vi ses.
Ivar?
Ja?
Forstyrrer jeg?
Nei, ikke i det hele tatt.
Jeg...
Jeg fant nettopp ut at du
hjalp meg og mamma med penger, da jeg var liten.
Jeg ville bare si takk.
Det er så lenge siden,
Du trenger ikke å takke.
Jo.
- Hei. - Hei.
Pappa, jeg må stikke, ok? Vi ses.
Martin.
Ja?
Jeg ville bare fortelle deg at Liv er veldig glad
for at du gir henne en ny sjanse.
Fortjener man det, får man en plass. Det er det samme for alle.
Hun er veldig motivert.
Det er bra. Vi har trening nå.
- Ha det. - Vi ses.
Hei, Veronika.
Hei. Får jeg komme inn?
Ja, selvfølgelig.
Det var synd at Veronika ikke kunne komme i dag heller.
Men det er greit om bare én av oss svarer på spørsmålene, eller?
Ja, selvfølgelig. Ingen problem.
Jeg antar at du har den samme kunnskapen
om Simons liv og oppførsel, så det er greit.
Det er ganske vanlig at en av foreldrene fyller ut skjemaene.
Ok.
Men i 90 % av tilfellene er det mødrene.
Ja, det kan jeg tenke meg.
Jeg lar deg være i fred en stund.
Ja, ok.
Jeg har ikke gjort noe sånt før.
Det gjør ikke noe.
Jeg hjelper deg.
Jeg har selv forsøkt å få kontakt med ham.
Men jeg kommer ikke gjennom.
Og Martin, han er...
Han har lukket seg.
Det er som da søsteren hans døde. Monica.
Familien sluttet å snakke om henne, som om hun ikke eksisterte.
Som gjør det... Vi kan ikke...
Oskar eksisterte.
Han finnes.
Og han trenger å vite at jeg elsker ham.
At jeg savner ham.
Gi meg hendene dine.
Jeg vil at du lukker øynene.
Slapper av.
Jeg vet ikke om dette vil fungere.
La ham komme.
Du må la ham komme hit.
Hva føler du? Er han her?
Kan du snakke med ham?
Hva er det, Veronika?
Veronika?
Slipp meg. Veronika.
Veronika?
Slipp meg.
Slipp meg!
Det...
Det var ikke Oskar.
Jeg vil at du skal dra. Ut.
Ut! Ut herfra.
Forsvinn!
Tekst: Ine Timmermans plint.com