- M-ai transformat într-o dependentă. - Ți-am dat o viață.
Bună, Sofia, aici Veronika. O să rămân acasă azi. Sunt bolnavă.
De unde ai acel lănțișor?
Era al lui Josefin.
Ea mi l-a dat.
Am vorbit cu Johan Rutfjäll.
- Alex nu era acolo. - Să-l aducem!
Hanna locuia în hambar. Adesea voia să rămână singură.
E cazul lui Nassir. Ești aici să-l asiști, nu să investighezi tu. E un avertisment.
Ce simți?
E aici?
MAMA E FOARTE FURIOASĂ
MAMA
TATA
Spune că nu trebuie să se știe despre noi.
Dar tot vreau să fiu cu el.
DAR TOT VREAU SĂ FIU CU EL
ȘTIU CĂ POATE E... DAR ACUM ȘTIU CĂ...
ALEX
Alex mă iubește cu adevărat.
Dacă sunt cu Alex, T nu va îndrăzni.
Atunci, T nu-mi poate face nimic.
Are nevoie de sprijin și de ajutor suplimentar.
Nu e niciodată ușor. Sunt multe întrebări și multe sentimente.
Sigur că vrem ceva mai concret...
E ceva complex.
Scuze, ce ați zis?
Conform rezultatelor, Simon nu are ADHD.
Dar cum se poate? Toate criteriile se potrivesc.
Da, dar nu e atât de simplu.
Nu poate sta nemișcat, se concentrează greu,
îi e greu să interacționeze cu colegii de clasă.
Da, am remarcat și noi asta.
E adevărat că Simon dă dovadă de unele tipare care se potrivesc
cu ceea ce adesea asociem cu o neurodivergență,
dar comportamentul lui e contradictoriu.
Cum adică?
E ca și când ar alege să fie așa.
Parcă e o strategie.
- Cum adică, „alege”? - În asemenea situații, procedăm astfel.
Analizăm cauzele ascunse
pe care le-am identificat în discuțiile cu Simon.
Ce am remarcat la observarea lui
și ce ați răspuns voi, în calitate de tutori.
Și?
E foarte clar că Simon e dominat de o anxietate profundă.
Anxietate? De ce?
În principal, anxietatea e orientată foarte mult spre tine.
Spre mine?
Da.
- Cum? - Ei bine...
Pentru început, lucrezi în poliție, deci are un sentiment de nesiguranță.
„Ce se va întâmpla cu mama la muncă?”
Am mai remarcat că sare imediat să te protejeze.
Asta înseamnă că e ușor ca gândurile lui s-o ia razna,
lucru care-l face să pară distras.
Nu ni s-a părut că slujba Veronikăi e o problemă pentru Simon.
Sau pentru Liv.
Copiii noștri au o casă sigură și bună.
Da. Nu vrem să vă punem la îndoială.
Vrem să-l ajutăm pe Simon.
Mulțumesc.
Pentru ce?
Pentru că m-ai sprijinit.
Chiar nu am nevoie de o investigație a serviciilor sociale.
Pot avea grijă de familia mea.
Dacă ai fi mai prezentă...
Stai!
Tu m-ai descris ca fiind un părinte rău?
- Nu am răspuns la nicio întrebare. - Nu, calmează-te!
Am spus doar adevărul.
De dragul lui Simon, bine?
Crezi că e vina mea.
- Bună! - Bună!
- Știi unde e Julia? - În hambar.
Bine, mersi!
Bună!
Bună, Julia!
Bună!
Anita nu e aici.
Nu, vreau să vorbesc cu tine.
Despre acel lănțișor.
Chiar nu știi de unde l-ar fi putut avea Josefin?
L-a cumpărat ea? I l-ar fi putut da cineva?
Nu știu.
Haide, Julia! Ajută-mă!
Hei!
Își dădea întâlniri online.
Vrea să-mi vadă păsărica pentru un Ralph Lauren.
Cred că merit mai mult de atât.
Ce o să faci cu banii?
O să-i donez unei organizații pentru animale.
O să-mi cumpăr un cal pe care mama să nu-l poată controla.
Al naibii pervers!
- Ce? - Nimic.
Ascultă...
Îți dau ție ăsta.
Și îți mulțumesc că mi-ai împrumutat calculatorul și...
- Serios? - Da.
E posibil ca Niklas Borsén să-i fi dat acel lănțișor?
Nu s-ar fi vândut pentru așa ceva.
Avea vreun cunoscut cu un nume care începe cu T?
Nu știu, n-am vorbit despre cine erau.
Nu te-ai gândit să spui poliției?
- N-a întrebat nimeni. - Și nu te-ai gândit s-o faci?
Nu.
Nu m-am gândit.
Dacă asta e tot, trebuie să plec.
Am de lucru.
Da, tu conduci grajdul acum.
BĂRBAT ARESTAT PENTRU UCIDEREA UNEI FETE DE 17 ANI
- Bună! - Bună!
Bună! Unde ai fost?
La o ședință, la școală.
Bine, ne pregătim de interogatoriu și cred că ar fi bine să fii de față. Hai!
Înainte de a începe,
clientul meu vrea să modifice unele declarații anterioare.
Spune, Alex!
M-am culcat cu Hanna.
Bine, știam asta.
Ne-am întâlnit în ziua în care urma să plece.
Pe la ce oră?
Nu știu exact, în timpul zilei.
Și ați făcut sex?
- Răspunde-mi cu voce tare! - Da.
Știam că pleacă, așa că voiam să-mi iau adio.
Pare că vă întâlneați regulat.
Da. Eu eram cu Andrea, dar...
Cu Hanna, era altceva, era...
- Era o fată pe care o puteai folosi? - Nu trebuie să răspunzi la asta.
Conform lui Love Gran, Hanna se temea de tine.
- De ce? - Hanna nu se temea de mine.
De ce să teamă? Nici nu l-am cunoscut pe tipul ăla, Love.
Filmările arată că-i făceai rău.
Eram foarte tânăr, nu sunt mândru de asta, dar...
O iubeam pe Hanna.
Să revenim la ziua crimei!
V-ați întâlnit și ați făcut sex. Unde v-ați întâlnit?
La cabana de vânătoare a tatălui meu.
Cea aflată la mai puțin de un kilometru de locul unde a fost găsită îngropată?
Înțeleg dacă voi credeți că eu am...
Dar nu a fost... N-am făcut nimic.
Până acum, nu ai spus nimic care să mă convingă de contrariu.
Nu ai ratat niciun meci în șapte ani.
Dar în acea zi, ai ales să stai pe bară. De ce?
V-am spus, o iubeam pe Hanna, iar ea pleca.
Am vrut s-o conving să nu plece și...
Dar nu a contat ce spuneam, ea se hotărâse deja...
I-ai dat Hannei ceva?
Nu.
Un lănțișor?
- Cu un fluture de aur? - Nu.
Știi dacă Hanna se vedea cu alții?
Ce? Nu.
- Se vedea? - Nu.
Se vedea cu alți bărbați?
- Știi... - Deja a răspuns la întrebare.
A cunoscut pe altcineva online sau în altă parte?
- Se vedea cu altcineva? - O să luăm o pauză.
Așteptați aici, revenim imediat.
Stai!
Am pus întrebările alea cu un motiv.
Știi când îți ziceam despre moartea lui Josefin?
Cum putem fi siguri că nu e același făptaș?
Veronika, avem un suspect aici.
Nu are alibi. A fost filmat în timp ce făcea sex cu strangulare cu victima.
A recunoscut că a văzut-o în ziua în care a murit,
în zona în care ai găsit cadavrul. Explică-mi, ce știi tu și-mi scapă?
Hanna și Josefin aveau lănțișoare identice.
- Lănțișoare identice? - Le-au primit de la el.
Poate fi tipul condamnat de uciderea lui Josefin, poate fi altcineva.
Câtor tinere le plac fluturii?
Se vând la toate bijuteriile.
- Da, dar... - Gata cu „dar”! E de ajuns!
Nimic din ce ai spus nu m-a convins. Vreau să îți iei liber restul zilei.
- Ce? - Du-te acasă!
- Bună! - Bună!
- Îmi poți da o semnătură aici? - Da.
- Da? - Bună, eu sunt!
Știu că nu vrei să vorbești cu mine acum,
dar sunt la azil și nu mai vine autobuzul.
Ești cu mașina?
Mă poți lua? Acum?
Katrin!
Trebuie să mă lași să încerc din nou.
Nu pot.
- Te rog, lasă-mă să încerc din nou! - Nu vreau.
- Bună! - Bună!
S-a întâmplat ceva?
Nu, vreau să merg acasă.
Da...
Bine.
Pa!
- Bună! - Bună!
Rasmus mi-a spus că vrei să vorbești cu mine.
Da, așa e. Am auzit că tu și Veronika ați avut o discuție sau cam așa ceva.
Trebuie să fiu informat despre ceva?
Nu, nu a fost cine știe ce.
A pomenit un caz mai vechi. Credea că are legătură cu Hanna Hagman.
Josefin Forss?
- Da. - Mi l-a pomenit și mie.
Mama lui Josefin m-a sunat ieri
și mi-a spus că Veronika i-a pus câteva întrebări.
Bine.
Totuși...
Voi fi sincer cu tine.
Nassir, uite cum stă treaba.
Veronika are perioade de instabilitate mintală.
A fost de două ori în concediu medical și a fost internată.
Sper că nu are iar legătură cu asta.
- Da. - Deci vreau ca tu să...
Dacă observi ceva, să vii imediat la mine.
- Da, desigur. - Bine.
Ascultă... Stai puțin!
Am putea...
Cât suntem singuri, am putea să vorbim?
Aici?
Da, e în regulă, nu?
Am intrat în garderobă.
Și am fost destul de surprins.
Părea că ține de slujba ta.
De la secție.
Credeam că e vorba despre Simon.
Conduci o investigație proprie, de acasă?
Chiar aș vrea să știu ce se întâmplă.
Hei!
Cu ce naiba te ocupi la muncă acum?
Veronika?
Maj-Britt!
Ce cauți aici?
- A început să plouă. - Da, chiar a început să plouă.
Veronika?
Ce s-a întâmplat?
Trebuie să vorbesc cu tine.
Liv, ai putea merge în camera ta? Vreau să vorbesc singur cu mama. Bine?
Vreau să-ți spun acum.
Și vreau să mă crezi.
Bine.
Tomas...
Văd oameni care nu mai trăiesc.
Ei mi se arată.
- Veronika... - Nu sunt nebună.
E real, îți jur.
- Și ea e aici. - Cine?
Fata de lângă acel copac. Vezi pasărea?
O vezi?
Da, o văd.
Tomas, ascultă-mă!
E adevărat, îți jur. Te rog, știu cum sună, nu sunt nebună.
- Te rog, trebuie să mă crezi. - Bine.
Bine.
Te cred.
Draga mea...
Te cred.
Bine?
Sigur că te cred.
Vino, ia loc!
Mulțumesc. Mă bucur că mi-ai spus.
Nu ești singură.
Nu ești niciodată singură.
Aduc niște plasturi.
Bună, sunt Tomas!
Da, am vorbit cu ea.
Cred că ai dreptate. Așa e cel mai bine.
Bine, ne putem vedea când ești la spital?
- Veronika? - Tată?
- Tată, ce e? - Veronika, stai!
- Bună, sunt Tomas. - Bună, eu sunt Saga Morén.
Sun de la...
Bine.
Bună ziua! Doctorul vă poate primi acum.
După cum am spus, a scăpat fără răni grave,
dar avea stări psihotice.
I-am dat un sedativ, așa că va dormi toată noaptea.
Ce s-a întâmplat?
Circumstanțele sunt neclare, dar pare că a intrat cu mașina într-un copac.
Ea e...
E un pic dezechilibrată.
Înainte să urce în mașină, era supărată și...
Da, era confuză.
Văd că a mai fost internată de două ori
și a avut un episod psihotic.
Da, e mai mult de atât.
Și când era mică avea iluzii.
Spunea că vedea oameni morți.
Și că ei o contactau.
Asta mi-a spus și mie...
înainte să urce în mașină.
Doamne!
Când va veni mama acasă?
- Nu știu. - Ai spus că nu e rănită.
Da, dar...
Uneori ai nevoie de mai multă odihnă.
Nu știu cum suporți. Mereu are ceva.
De ce nu poate fi o mamă normală?
Liv.
Știi că te iubesc, nu?
Doar o dată?
Nu, de multe ori. De milioane de ori.
Bună dimineața, Veronika!
Cum te simți?
Permite-mi!
Ușurel!
Putem vorbi două minute?
Desigur.
Mersi.
Ai încercat să te sinucizi?
Ce?
Ai încercat să te sinucizi?
Nu, a fost un accident.
Îmi fac griji pentru tine.
Nu te simți bine. Ești bolnavă.
Tomas, a fost un accident, a fost... Eram în mașină și...
Dar acum ești aici, nu?
Și vei primi ajutor. De data asta, ajutor adevărat.
Deci totul...
Totul va fi bine.
Ai spus că mă crezi.
Apoi m-ai lucrat pe la spate.
Dar...
Fantomele nu sunt reale.
Veronika!
Pleacă!
Alo, aici Nassir.
Bună, eu sunt.
Bună! Ce mai faci?
Alo!
Nu ți-am spus totul.
Poți veni aici?
La spital.
- Bună! - Bună!
Ia loc!
Am auzit despre accident.
Am jurnalul Hannei.
Ce jurnal?
Jurnalul Hannei.
Nu pot explica cum, dar vreau să mă asculți.
A scris în el că era îndrăgostită de Alex.
Dar mai e cineva.
Cineva de care se teme, pe care-l numește T.
Nu știu cine e.
Dar cred că ar putea fi ucigașul.
Sau Niklas Borsén, dar nu e Alex.
Știu că între uciderea Hannei și a lui Josefin e o legătură.
Știu asta.
Doar Oskar nu se potrivește.
Bine. Cine e Oskar?
Oskar Lidman.
Un băiețel care a căzut în râu și s-a înecat acum cinci ani.
Era în pădure când a murit Hanna.
Pot dovedi asta.
Bună, Veronika! Eu sunt Mona.
Sunt de la Psihiatrie și aș vrea să vii cu mine.
- Ce? Nu! - Mă tem că nu ai de ales.
Stai, nu am terminat.
Mergi la mine acasă, totul e la mine în garderobă.
Înregistrări, jurnalul Hannei... Ți-am spus că nu am terminat!
- Vorbim când te întorci. - Nu, acum!
Trebuie să cercetezi asta.
Nu e Alex.
Mergi în pădure, unde a fost găsită Hanna. Caută o cizmă de cauciuc!
E cizma lui Oskar.
A pierdut-o când a fugit de acolo.
Ce naiba? Dați-mi drumul!
Mă auziți? Am zis să-mi dați drumul!
Dați-mi drumul!
Nassir!
Dați-mi drumul! Nassir!
Spune-le că e o neînțelegere!
Dați-mi drumul! Nu!
Nu!