- Urobila si zo mňa zasranú narkomanku. - Dala som ti život.
Ahoj, Sofia, tu Veronika. Myslím, že dnes zostanem doma.
Odkiaľ máš ten náhrdelník?
Patril Josefin.
Dala mi to.
Hovoril som s Johanom Rutfjällom.
- Alex tam nebol. - Predvedieme ho.
Hanna bývala v stodole. Zvyčajne chcela byť osamote.
Toto je Nassirov prípad. Máš mu s ním pomáhať.
Neveď vlastné vyšetrovanie.
Varujem ťa.
Čo cítiš?
Je tam?
MAMA JE FAKT NASRANÁ
MAMA
OTEC
Vraj o nás nikto nemôže vedieť.
No aj tak chcem byť s ním.
NO AJ TAK CHCEM BYŤ S NÍM.
VIEM, ŽE JE TO MOŽNO... ALE TERAZ VIEM, ŽE...
ALEX
Alex ma naozaj miluje.
Ak budem s Alexom, T sa nikdy neodváži.
Potom sa T ku mne nebude môcť dostať.
Potrebuje podporu a veľa pomoci.
Nikdy to nie je jednoduché. Treba zvážiť veľa otázok a pocitov.
Som si istá, že chceme odolnejší...
Je to zložité.
Prepáčte, čo ste hovorili?
Výsledky ukazujú, že Simon nemá ADHD.
Ako je to možné? Sedia na neho všetky kritériá.
Áno, ale nie je to také jednoduché.
Nedokáže obsedieť, ťažko sa sústredí,
je pre neho náročné komunikovať so spolužiakmi.
Áno, to všetko sme si všimli aj my.
Simon skutočne vykazuje niektoré vzorce,
ktoré zodpovedajú tomu, čo si často spájame s neurodivergenciou,
no jeho správanie je rozporuplné.
Ako to?
Je to, akoby sa rozhodol, že taký chce byť.
Akoby to bola stratégia.
- Čo myslíte tým, že sa tak "rozhodol"? - V takýchto situáciách
skúmame základné príčiny,
ktoré sa objavili pri rozhovore so Simonom.
Čo sme si všimli pri pozorovaní,
ako aj to, čo ste nám povedali vy, jeho opatrovníci.
A?
Je celkom jasné, že Simon má veľmi silné úzkosti.
Úzkosti? Aké?
V prvom rade sa táto úzkosť týka predovšetkým vás.
Mňa?
Áno.
- Ako? - No,
po prvé, ste policajtka, čo prináša pocity neistoty.
"Čo sa stane mame v práci?"
Tiež sme si všimli, že vás hneď ochraňuje.
Jeho myšlienky sa často rozchádzajú,
čo môže spôsobiť, že sa zdá byť veľmi roztržitý.
Nevšimol som si, že by mal Simon problém s Veronikinou prácou.
Ani Liv, keď už o tom hovoríme.
Naše deti majú bezpečný a dobrý domov.
Áno. Nie sme tu, aby sme vás spochybňovali.
Sme tu, aby sme pomohli Simonovi.
Ďakujem.
Za čo?
Že si ma tam podporil.
Nepotrebujem vyšetrovanie zo sociálky.
Viem sa dobre postarať o rodinu.
Keby si len bola viac doma.
Počkaj.
Ty si im povedal, že som zlý rodič?
- Mňa sa na nič nepýtali. - Nie, pokoj.
Povedal som len pravdu.
Robím to pre Simona, dobre?
Myslíš si, že je to moja chyba.
- Ahoj. - Ahoj.
- Nevieš, kde je Julia? - V stodole.
Dobre, ďakujem.
Dobrý deň.
Ahoj, Julia.
Dobrý deň.
Anita tu nie je.
Nie, chcem hovoriť s tebou.
O tom náhrdelníku.
Naozaj netušíš, odkiaľ ho mala?
Mohla si ho kúpiť sama? Mohol jej to niekto dať?
Neviem.
Julia, no tak. Pomôž mi.
No tak...
Písala si s chlapmi na internete.
Dá mi Ralpha Laurena, ak mu ukážem svoju mačičku.
Myslím, že stojím za viac, kamarát.
Čo urobíš s tými peniazmi?
Darujem ich organizácii, ktorá bojuje za práva zvierat.
Nie, kúpim si vlastného koňa, ktorý nebude počúvať moju mamu.
Zasrané prasa.
- Čo? - Nič.
Hej...
Chceš to?
Ako poďakovanie za to, že som si mohla požičať tvoj počítač...
Naozaj?
Mohol jej ho dať napríklad Niklas Borsén?
Pre toto by sa nezapredala.
Nevieš, či sa meno niektorého z mužov začínalo na T?
Netuším, nehovorili sme o tom, kto sú.
Nechcela si to povedať polícii?
- Nikto sa nepýtal. - A tebe to nenapadlo?
Nie.
Nie, nenapadlo.
Ak je to všetko, už musím ísť.
Mám čo robiť.
Áno, teraz máš na starosti stajne.
MUŽ ZADRŽANÝ ZA VRAŽDU 17-ROČNÉHO DIEVČAŤA
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj. Kde si bola?
Na stretnutí v škole.
Dobre, máme akurát výsluch a myslím,
že by bolo dobré, keby si tam bola. Poď.
Než začnete klásť otázky,
môj klient chce zmeniť pár vecí vo svojej predchádzajúcej výpovedi.
Nech sa páči, Alex.
Vyspal som sa s Hannou.
Dobre. To sme už vedeli.
Videli sme sa v deň, keď sa chystala odísť.
Kedy?
Neviem presne, ale niekedy cez deň.
A mali ste sex?
Odpovedzte nahlas.
Áno.
Vedel som, že odchádza, takže som sa chcel rozlúčiť.
Zdá sa, že ste sa pravidelne stretávali.
Áno. Bol som s Andreou, ale...
S Hannou to bolo niečo iné, bolo to...
Bola niekto, koho ste mohli využiť?
Na to nemusíte odpovedať.
Podľa Lovea Grana sa vás Hanna bála.
- Čo myslíte, prečo to tak bolo? - Hanna sa ma nebála.
Prečo by sa bála? A toho chlapa ani nepoznám.
Na videách je jasne vidieť, že jej ubližujete.
Bol som mladý, nie je to niečo, na čo by som bol hrdý, ale...
Ale miloval som ju.
Vráťme sa ku dňu vraždy.
Stretli ste sa a mali sex.
Kde ste sa stretli?
Vždy sme sa stretávali v otcovej poľovníckej chatke.
Ktorá je necelý kilometer od miesta,
kde našli Hannu pochovanú?
Pozrite, chápem, že si myslíte, že...
Ale nebolo to... Nič som neurobil.
Doteraz ste nepovedali jediné slovo, aby ste ma presvedčili o opaku.
Za sedem rokov ste nevynechali ste ani jeden zápas.
Ale v tento konkrétny deň ste sa ho rozhodli vynechať. Prečo?
Hovorím vám, miloval som ju a ona odchádzala.
Tak som ju chcel presvedčiť, aby to nerobila a...
Ale nezáležalo na tom, čo som povedal, ona sa už rozhodla...
Dali ste jej niečo?
Nie.
Náhrdelník?
- So zlatým motýľom? - Nie.
Stretávala sa aj s inými mužmi?
Čo? Nie.
- Naozaj? - Áno.
Stretávala sa s inými mužmi?
- Viete... - Už vám odpovedal.
Stretla sa s niekým online alebo kdekoľvek inde?
- Stretávala sa s niekým? - Dáme si prestávku.
Môžete zostať tu, hneď sa vrátime.
Počkaj.
Mám na tieto otázky dôvod.
A čo Josefinina vražda? Pamätáš si, čo som hovorila?
Čo ako ide o toho istého páchateľa?
Veronika, máme tu podozrivého bez alibi.
Máme video, na ktorom pri sexe škrtí obeť.
Priznal sa, že ju videl v deň, keď pravdepodobne zomrela,
v oblasti, kde si našla telo.
Vysvetli mi, vieš niečo, čo mi ušlo?
Hanna a Josefin mali rovnaké náhrdelníky.
- Identické náhrdelníky? - Dostali ich od neho.
Mohol to byť muž, ktorý je odsúdený za Josefininu vraždu, alebo niekto iný.
Koľko mladých dievčat má rado motýle?
Predávajú ich v každom klenotníctve.
- Áno, ale... - Už žiadne ale. To stačí.
Nič z toho ma nepresvedčilo.
Vezmi si už dnes voľno.
- Čo? - Choď domov.
Ahoj.
- Dobre, mohol by si to podpísať? - Áno.
- Áno? - Ahoj, to som ja.
Viem, že teraz so mnou nechceš hovoriť,
ale som v domove dôchodcov a nechodí autobus.
Si v aute?
Mohla by si ma vyzdvihnúť? Teraz?
Katrin.
Mohla by som to skúsiť znova?
Nie, nemôžem.
- Prosím, skúsim to znova. - Nechcem.
- Ahoj. - Ahoj.
Stalo sa niečo?
Nie, len chcem ísť domov.
Jasné...
Dobre.
Maj sa.
- Ahoj. - Ahoj.
Rasmus mi povedal, že so mnou chceš hovoriť.
Áno, počul som, že si mal s Veronikou debatu
alebo niečo také.
Mal by som o niečom vedieť?
Nie, nešlo o nič dôležité.
Vytiahla starý prípad,
lebo si myslela, že by sa mohol týkať Hanny Hagmanovej.
Josefin Forssovú?
- Áno. - Spomínala mi to.
Minule mi volala Josefinina mama.
Vraj jej Veronika položila pár otázok.
Dobre.
Ale, počúvaj...
Budem k tebe úprimný.
Nassir, ide o to,
že Veronika mala duševné problémy.
Dvakrát bola PN a hospitalizovaná.
Naozaj dúfam, že to už nebude opakovať.
- Áno. - Takže chcem, aby si...
No ak si niečo všimneš, ihneď mi to nahlás.
- Áno, samozrejme. - Dobre.
Hej, počúvaj... Počkaj chvíľu.
Môžeme...
Kým sme sami, mohli by sme sa porozprávať?
Tu?
Áno, môže byť?
Bol som v šatníku.
A dosť ma to prekvapilo.
Myslel som, že to patrí do práce.
Na stanicu.
Myslela som si, že chceš hovoriť o Simonovi.
Vedieš vlastné vyšetrovanie z domu?
Naozaj by som rád vedel, čo sa deje.
Haló?
Na čom to, dopekla, práve robíš?
Veronika?
Maj-Britt!
Čo tu robíte?
- Začalo pršať. - Áno, ešte k tomu prší.
Veronika?
Čo sa stalo?
Musím sa s tebou porozprávať.
Liv, môžeš ísť do svojej izby, prosím?
Potrebujeme sa porozprávať. Dobre?
Chcem ti to povedať.
A chcem, aby si mi veril.
Dobre.
Tomas...
Vidím ľudí, ktorí tu už nie sú.
Ukazujú sa mi.
- Veronika... - Nie som blázon.
Nevymýšľam si. Sľubujem.
- Teraz je tu. - Kto?
Dievča, tam pri strome. Vidíš toho vtáka?
Vidíš ho?
Áno, vidím ho.
Tomas, počúvaj ma.
Je to pravda, sľubujem. Viem, ako to znie, no nezbláznila som sa.
- Prosím, musíš mi veriť. - Dobre.
Dobre.
Verím ti.
Miláčik.
Verím ti.
Dobre?
Samozrejme, že ti verím.
Poď, sadni si.
Ďakujem. Som veľmi rád, že si mi to povedala.
Nie si sama.
Nikdy nie si sama.
Donesiem leukoplasty.
Dobrý deň, tu Tomas.
Áno, hovoril som s ňou o tom.
Myslím, že máte pravdu. To bude asi najlepšie.
Dobre, prídete za nami do nemocnice?
- Veronika. - Ocko?
- Ocko, čo sa deje? - Veronika, počkaj.
- Prosím, tu Tomas. - Dobrý deň, volám sa Saga Morénová.
Volám z...
Rozumiem.
Dobrý deň, môžete sa stretnúť s lekárom.
Ako som hovorila, vyviazla bez vážnych zranení,
ale keď sme ju prijali, bola psychotická.
Dali sme jej sedatíva, takže prespí celú noc.
Čo sa stalo?
Okolnosti sú nejasné,
ale zrejme čelne narazila do stromu.
Bola...
Bola trochu rozrušená.
Predtým, ako nastúpila do auta, bola rozrušená a no...
Áno, zmätená.
Vidím, že v tomto psychickom rozpoložení
bola hospitalizovaná už dvakrát.
Áno, má to dlhú históriu.
Už ako dieťa mala vidiny.
Hovorila, že vidí mŕtvych ľudí.
A že ju kontaktovali.
Aj mne to povedala.
Než nastúpila do auta.
Božemôj.
Kedy príde mama?
- Neviem. - Povedal si, že nie je zranená.
Áno, ale...
Niekedy si treba poriadne oddýchnuť.
Nechápem, ako to dokážeš zniesť.
Stále s ňou niečo je.
Prečo doriti nevie byť normálna matka?
Viete, že vás ľúbim, však?
Len raz?
Nie, veľakrát. Miliónkrát.
Dobré ráno, Veronika.
Ako sa cítite?
Urobím to.
Pokojne.
Ospravedlníte nás na chvíľu?
Samozrejme.
Vďaka.
Chcela si sa zabiť?
Čo?
Chcela si sa zabiť?
Nie, bola to nehoda.
Bojím sa o teba.
Nie je ti dobre. Si chorá.
Tomas, bola to nehoda, bola to...
Bola som v aute a...
Ale teraz si tu, však?
Tentokrát ti skutočne zoženieme pomoc.
A všetko...
Všetko bude v poriadku.
Povedal si, že mi veríš.
A potom si konal poza môj chrbát.
Ale...
Duchovia nie sú skutoční.
Veronika.
Odíď.
Prosím, tu Nassir.
Ahoj, to som ja.
Ahoj. Ako sa máš?
Haló?
Nepovedala som ti všetko.
Môžeš prísť?
Do nemocnice.
- Ahoj. - Ahoj.
Posaď sa.
Počul som o tej nehode.
Mám Hannin denník.
Aký denník?
Hannin denník.
Nemôžem ti povedať, odkiaľ, ale chcem, aby si ma počúval.
Napísala, že je do Alexa zamilovaná.
No spomína aj niekoho iného.
Niekoho, koho sa bojí, niekoho, koho nazýva T.
Neviem, kto to je.
Ale myslím, že to môže byť vrah.
Alebo Niklas Borsén, ale nie je to Alex.
Viem, že tie dve vraždy spolu súvisia.
Viem to.
Nesedí len Oskar.
Dobre, kto je Oskar?
Oskar Lidman.
Chlapec, ktorý pred piatimi rokmi spadol do rieky a utopil sa.
Keď Hanna zomrela, bol v lese.
Môžem to dokázať.
Dobrý deň, Veronika, volám sa Mona.
Som z psychiatrického oddelenia. Mohli by ste ísť so mnou?
- Čo? Nie. - Obávam sa, že to nie je vaša voľba.
Počkajte, ešte sme neskončili.
Choď ku mne domov, všetko je v mojom šatníku.
Záznamy, Hannin denník... Povedala som vám, že sme ešte nekončili.
- Porozprávame sa, keď sa vrátiš. - Nie, teraz.
Musíš to preveriť.
Nie je to Alex.
Choď na miesto, kde našli Hannu, pohľadaj v okolí gumenú čižmu,
je Oskarova.
Pri úteku ju stratil.
Čo, dopekla? Pustite ma.
Počujete? Povedala som, pustite ma.
Pustite!
Pustite ma!
Nassir!
Pustite ma. Nassir!
Povedz im, že došlo k nedorozumeniu!
Pustite ma! Nie!
Nie!