Jag har haft förmågan sen jag var barn.
Det var på hans fabrik som olyckan hände.
Så han ville ge ett bidrag.
- Jag vill bara säga tack. - Det var ju så länge sen.
Bengt har inte råkat ut för nån olycka.
Det skulle väl jag veta.
- Du kan inte bara gå. - Jag är polis. Jag behöver henne.
- Vad är din teori? - Att Oskar bevittnade Hannas mord.
Han hamnade i älven.
Och att Josefin blev mördad av samma person.
Vem gav dem halsbanden?
Ja, vadå? Jag är här.
Jag vet vem T är.
Hej.
- Har du hittat nåt? - Nej, inget på de datum vi söker.
Det känns lite tunt.
När min pappa dog så visste jag det innan det hände.
Jag tror att jag får varsel.
Och när Hanna, Oskar och Josefin dog så hade jag en dröm.
Och den drömmen är tillbaka nu.
Jag tror att nånting håller på att hända.
Hanna visade sig en gång för mig på simhallen.
Och då var Tommy där.
Och idag när jag såg det här fotot så var han där igen.
Hanna skriver ju om en T och hon simmade där.
Vi behöver en koppling till Josefin.
Okej.
Vi gör ett försök.
De begraver Hanna imorgon.
Ja, jag vet.
Där.
- Hej, Sara. - Hej.
- Har det hänt nåt. - Nej.
Vi skulle bara vilja ställa lite frågor.
Vi skulle behöva Tommys hjälp egentligen.
Men du vet ju hur han blir när vi dyker upp.
Ja, vi undersöker en händelse i mars 2019.
Vi undrar om Tommy sett nåt.
Vet du om han jobbade på en hästgård i Backa då?
Jobbade? Du känner inte Tommy, det hör jag.
Fast ibland tar han lite ströjobb, eller hur?
Han hjälpte ju till att bygga om lekparken.
Jo... Jo, det gjorde han.
Han får sina ryck.
Nej, tyvärr. Ni blir nog tvungna att prata med Tommy.
Okej, tack.
Vi får ta reda på vem det var som byggde lekplatsen.
Ja, jag åker in direkt och kollar upp det.
Jag tror att du får ligga lågt ett tag tills vi vet mer.
Hallå?
- Hej. - Hej.
Jag tänkte att Simon behövde den.
- Okej. - Vad gör de?
De tittar på film.
Mår de bra?
Ja.
Du...
Jag förstår om du är ledsen och besviken på mig.
Det blev väldigt fel.
Om du bara hade tänkt lite skulle du ha vetat
att jag var med dig när flickorna dog.
Båda gångerna. Jag var med dig på sjukhuset.
Förlåt.
God morgon.
Tjena.
- Är Paul nån av er? - Ja.
Hej, det var jag som ringde. Nassir, heter jag.
- Min kollega Veronika. - Hej.
Visst är det så att Tommy Sand jobbar åt dig ibland?
Tommy? Jag brukar anställa honom ibland när jag behöver en svetsare.
Har du möjlighet att kolla upp om han
jobbade för dig i mars 2019.
Här har vi det.
Tommy började här den 1 mars 2019 och slutade tre dagar efteråt.
- Jaha, varför det? - Det är vanligt med såna snubbar.
Man vill ge dem en chans och de pallar inte.
De kommer för sent. Kan inte uppföra sig.
Vad var det som hände?
Jag skickade iväg honom på ett jobb på en tjusig gård.
Skitenkelt egentligen, men Tommy hade problem med humöret.
Han fixade inte att hon som hade stället gav honom order.
Gav olämpliga kommentarer till tjejerna i stallet.
Ni fattar vad jag menar.
Det råkar inte vara familjen Forss gård?
Jo.
Bra, tack för informationen.
- Kan du skicka den? - Visst.
Jättebra. Ha det fint.
Jag tar in Tommy direkt.
Du får ringa din advokat om du vill.
Och hur funkar det här nu?
Tänker du att en advokatjävel
skulle veta var jag var de datumen när jag inte har nån aning?
Det är lite trögt här uppe, eller?
- Du är rolig, Tommy. - Tack, tack.
Men det ligger i ditt intresse att svara på mina frågor.
Okej?
Träffade du Josefin på gården?
Men kom igen, för fan.
Jag har inte gjort nåt, jävla idiot.
Tommy, vi kan koppla dig till två mördade flickor.
Hanna Hagman träffade du på simningen.
Hon skriver om dig i sin dagbok.
Då förstår du varför jag vill veta var du var exakt dessa två datum.
Nassir...
- Hej, Tommy. - Hej.
Du kan avsluta det nu.
Jag behöver ställa några frågor.
- Gällande? - "Hanna Hagman"-fallet.
Ja, men det är ju avslutat.
Ska du också börja skapa kopplingar som inte finns?
Släpp det där nu.
Bra.
Tommy, du kan gå hem nu.
Jaha.
Åh, Gud, till dig har vi överlämnat Hanna.
Till dig överlämnar vi oss själva.
Hjälp och bär oss i vår sorg och saknad.
Bevara oss nu och i evighet
i Jesu namn.
Vi ber tillsammans.
Fader vår, som är i himmelen, helgat vare ditt namn.
Tillkommer ditt rike, ske din vilja
så som i himmelen så och på jorden.
Vårt dagliga bröd, giv oss idag
och förlåt oss våra skulder...
Det är Veronika Gren. Lämna ett meddelande.
Jag kunde inte hålla Tommy, men jag följer efter honom nu.
Ring mig när du kan.
...så som och vi förlåta den oss skyldiga äro.
Och inled oss icke i frestelse, utan fräls oss ifrån ondo.
Ty riket är ditt och makten och härligheten i evighet.
Amen.
Så bra att du kom.
För ett tag sen sa du att pappa inte dog i en olycka.
Kommer du ihåg det?
Jag pratar så mycket, så.
Om jag frågar dig nu,
var det en olyckshändelse eller var det nåt annat?
Snälla, kan du inte svara?
Vart ska du?
Ninni?
- Vem är det? - Det är Veronika.
- Får jag komma in? - Ja, javisst.
Vad vill du?
Jag bara undrar...
När min pappa dog på fabriken, vad var det som hände?
Det som hände med Bengt var ju förfärligt.
Förfärligt.
Och jag fick ju veta att du hade gett pengar till min mamma.
Varför gjorde du det?
För att hon behövde dem, antar jag.
Jo, men... Du hade inte behövt ge henne nåt.
Jag ville väl att ni skulle ha det bra.
- Var det fel av mig? - Nej, nej.
Du...
Jag måste nog be dig att gå nu.
- Jag behöver vila en stund. - Ja.
Lägg tillbaka den där.
Är det Martin och Monika?
Lägg tillbaka den där.
Det är halsbandet med fjärilen.
Jag vill att du går nu.
Varför har Monika halsbandet med fjärilen?
Vad pratar du om?
Det är samma halsband som flickorna som mördades hade.
Vilka flickor?
Varför tog din dotter livet av sig?
Jag vill inte att du pratar om henne.
Jag vill inte att du pratar om Monika.
Varför tog hon livet av sig?
Ivar?
Ivar, du måste berätta. Andras liv kan vara i fara.
Ivar?
Ivar, varför tog hon livet av sig?
- Du hade gjort samma sak. - Vad menar du?
Vad skulle jag ha gjort?
- Vad menar du? - Jag gjorde det för mina barn.
Gjorde vad?
Det var nånting som...
som Bengt sa att han hade sett.
Men det var en lögn. En ren och skär lögn.
- Vad var det han såg? - Det fanns inga bevis.
Det fanns ingen som helst grund för hans påståenden.
Vad var det han såg?
Han kom till fabriken för tidigt.
Han sa att han hade sett Martin.
Han sa att det Martin gjorde med Monika...
Så gör man inte med sin syster.
Jag måste för fan berätta.
- Du ska inte berätta. - Vem står på tur?
- Var inte så rättskaffens. - Polisen måste få veta.
- Jag kan göra livet... - Han kan inte springa...
- Du ska hålla tyst. Fattar du det? - Rör mig inte.
Och då dödade du min pappa.
Martin är utom kontroll.
- Ja, hallå? - Ledsen... Jag hör inte. Hallå?
Hallå? Veronika?
- Lyssn... - Hallå? Jag hör inte.
- Hallå? - T som i tränare.
Vadå tränare? Hallå?
- Hör... - En gång till. Vad sa du?
- Hall... - Hallå?
Hej, Nassir. Hur är läget?
Har du haft en trevlig promenad i skogen?
Hej, det är jag. Det är Martin som är T.
T som i tränare. Jag kör ut till honom nu.
Liv!
- Va? - Ja, det är sjukt.
Jag vet inte. Jag är så orolig så jag vet inte. Det är galet.
Kolla här.
- Skojar du? Är det också han? - Jag vet!
Men kolla här.
Vem är det?
Det var inget.
Men i alla fall... Det är helkonstigt.
- Du, jag måste gå. - Ja, okej. Hej då. Vi ses.
Hej.
- Är Liv med dig? - Nej, varför skulle hon?
Jag behöver få tag på henne. Var är hon?
Det kanske är bara bra om hon får vara lite ifred.
Kan du svara? Var är Liv?
Ja, hon är hos Molly.
- Är du säker? - Ja.
Okej, bra. Tack.
Jag tänkte att vi kunde köra vändningar.
Bra, Liv.
Du måste tajma det så att du får ett bra frånskjut.
Vänd dig om.
Du tar taget så här
samtidigt som du påbörjar vändningen. Så. Jamen, bra.
Tyckte du om det?
- Halsbandet. - Ja, det är jättefint.
Jag tänkte på dig direkt när jag såg det.
Okej, vi fortsätter.
- Katrin, är Martin hemma? - Hej, Veronika.
- Är han hemma? - Nej.
- Var är han, då? - Han åkte iväg med bilen.
- Vart? - Han skulle till simhallen.
- Hej, det är Molly. - Är Liv med dig?
Vadå?
- Är Liv där? - Nej, hon gick för ett tag sen.
Var fan är hon, då?
Hon skulle på träningen. Sen vet jag inte vart hon...
Eller vadå? Har det hänt nåt, eller?
Här.
Tack.
Det är så roligt att träna dig.
Du suger åt dig det man säger
och man ser att du förstår vad som behöver förändras.
- Det är bra. - Tack.
Vad söt du är när du ler.
Det är inte konstigt att jag säger att du är söt.
Det måste du ha hört en massa gånger.
Jag vet inte...
Du är inte som andra flickor.
Jag kan torka dig.
Hej...
Vi hör ihop. Du och jag. Det känner du också, va?
Liv!
Liv?
Vad fel det blev.
Jag ber om ursäkt. Du missförstod nog mig.
Så kom fram nu, Liv.
Du ska inte känna dig dum för att du flirtade.
Liv, vänta!
Liv, kom fram nu.
Du...
Du behöver inte skämmas.
Det är vanligt i din ålder att man tar fel på sina känslor.
Jag vill bara hjälpa dig.
Tycker du att det är pinsamt att du sänt såna signaler?
Jag kommer inte berätta.
Du, vad säger du?
Liv, stanna!
Vänta!
Liv! Liv!
Liv?
- Liv? - Mamma...
Släpp henne.
Släpp, Martin!
Hon mår inte bra.
Jag kan förklara. Det är inte som det ser ut.
Okej.
Veronika, du känner ju mig.
- Det är lugnt. Ge henne till mig. - Nej, stanna där!
Martin...
Ge henne till mig så glömmer vi det här, okej?
Okej? Du...
Jag vet vad du har gjort.
Jag vet allt.
Men jag hjälper dig.
Stanna.
- Jag lovar att hjälpa dig. - Stanna där!
Liv?
Det är C2120715.
Hej.
Herregud, Veronika. Ska du inte hem och vila lite?
Jo, jag ville bara få klart vittnesutsagan först.
Jävla tur att teknikerna hittade dagboken.
Ja. Frågan är om vi hade kunnat peka ut Martin ur innehållet ändå.
Det har du kanske rätt i.
Jag är ledsen för det där med Liv.
Skönt att hon mår bättre.
Gå hem nu.
Ja, jag kan ta resten av det här.
Du...
Du har inte pratat med nån annan om Josefin, va?
Gör inte det.
Historien är invecklad nog att förklara som det är.
Och den där Niklas Borsén får gärna sitta inne för min del.
Okej. Tack.
Vi ses.
God morgon.
- God morgon. - Hur är det med dig?
Det är bra.
- Vill du ha pannkakor? - Visst.
- Vill du också ha pannkakor? - Nej, tack.
Känns hon okej?
Hon är i chock, tror jag.
Eller förnekelse. Jag vet inte.
Vi kanske kan prata lite?
Liv lever och det är det enda som betyder nåt.
Hon behöver lugn och ro.
Vad behöver du, då?
Jag vet inte.
Tid, kanske.
- Hallå? - Hej.
Sitter du här i mörkret?
Sätt dig, Simon.
- Har du ätit? - Nej, inte än.
Jag ser att du ska ut och resa igen.
Jag tänkte kanske det.
- Vart ska du åka den här gången? - Jag vet inte.
Simon, kan du ta hand om blommorna?
- Ja. - Tack.
Du ser annorlunda ut.
Gör jag?
Du ser ut att må bra.
Jag gör kanske det.
Veronika?
Vad bra att de fick tag på dig.
Det här är lite av Ninnis saker.
Jag beklagar verkligen.
- Men du såg väl också? - Mamma, kom nu.
Undertexter: Sara Ulvinge plint.com