[Nassir] Du vidhåller att det var du och att det skedde i vardagsrummet?
[Hans] Hur många gånger måste jag säga det?
Det var jag som dödade mamma.
Vem talar sanning och vem ljuger?
[Nassir] Vi vet att kroppen flyttades, så var dödades Mona?
Ingen kommentar.
[Nassir] Det är nån annan du försöker skydda.
[Petter] Lustigt sammanträffande.
- [Veronika] Vad betyder det här? - Abrahams barn.
Johannes sa att de är mycket bättre än alla andra.
[Veronika] Abrahams barn?
[Ninni] Jag vill inte.
[Nassir] Jag har svårt för religion.
Det handlar om att kontrollera människor. Det har det alltid gjort.
Du måste lita på mig. Jag vet vad vi måste göra.
[elektricitet sprakar]
[flämtar]
[Liv] Där är Ninni.
Där är mormor också. [dörren öppnas]
[Tomas] Hej! Jag är här.
- [Liv] Simon, packade du laddaren? - [Simon] Nej.
[Liv] Fan också.
[Veronika] Tomas!
[kusligt vinande]
[spänningsljud]
[knackar på rutan]
[Nassir] Har du suttit här hela dagen, eller?
Vad är det här?
Moster Ninnis journaler från när hon blev inskriven på Blomsterberga.
Hon hade sällskap av en präst som hette Aron Wårdner.
Wårdner?
Pappa till vår präst Lennart Wårdner.
Aron blev så småningom utesluten ur Svenska kyrkan.
Han blev påkommen med övergrepp på flera unga kvinnor,
bland annat på min moster.
Han bildade en bibelgrupp - Abrahams barn.
Jag tror att Abrahams barn lever vidare i stiftelsen Arcenis
och Lennart Wårdner.
Så från far till son?
[suckar]
[intromusik]
[spänningsmusik]
[knastrande, mullrande]
[Nassir] Så vi har tre döda kvinnor med kopplingar till Abrahams barn.
Vi måste tillbaka till Larssons hus.
[Nassir] Vad fan? Här.
[Nassir] Vad är det här?
[Nassir] Det kan vara hyschpengar.
[Eva] Jag fick pengarna varje månad.
- [Nassir] För att? - För att ta hand om Natalie.
- De var oroliga för henne. - De?
Prästen, Lennart Wårdner, han med den där bibelgruppen...
- [Veronika] Abrahams barn? - Mm.
Han har ett sätt att få folk i sin makt.
Jag förstår hur det här kan se ut, men jag behövde pengarna.
Hon dog när hon försökte göra abort på sig själv.
Vem var pappan?
Som jag sa, när han har en i sin makt...
[spänningsmusik]
[Veronika] Du gjorde också abort på dig själv med fosfor.
Varför inte söka hjälp här på sjukhuset?
Jag vet hur det pratas här.
Det var Mona som gav dig fosfor, eller hur?
Hon ville ju bara hjälpa till.
- [Jonna] Hon hade också blivit... - ...utsatt för övergrepp.
"Blivit utvald" kallar vi det.
- Men du ville inte behålla barnet. - Jag hade precis träffat min man.
Abrahams barn.
[Veronika] Det är en bibelgrupp som leds av Lennart Wårdner, eller hur?
- Och du är också medlem. - Eller "utvald" som ni kanske säger.
[Veronika] Jonna... Du såg Natalie dö.
Och du vet att det kommer att hända igen.
[spänningsmusik]
Du är anhållen av åklagare för sexuella övergrepp, sexuellt tvång
och ofredande av minderårig.
Vi tittar även på sannolika bokförings- och skattebrott.
Vid förhör har du rätt till advokat.
Ni tror väl inte ens själva på nåt av...
[Nassir andas häftigt]
Nassir...
Vi tar det där på stationen.
Jag skulle vilja ha med min bibel.
För vägledning.
[Nassir] Gå!
[spänningsmusik]
[suckar]
[Veronika] God natt.
[dörr öppnas och stängs]
[mobil ringer]
Hej!
[spänningsmusik]
[Ann-Charlotte] Ja...
Åh...
[Veronika] Varför ses vi här?
Ända sen du hittade den där dagboken har jag väntat på det här.
[suckar djupt]
Och här kan jag bara tala sanning.
Jag vet att fader Aron våldtog Ninni.
Och att hon blev gravid.
Och att hon togs in på mentalsjukhus.
Det hände nånting...
...med Ninni efter det.
Nåt som också involverade fader Aron.
Hon satt här, precis här.
[Inga] Är det verkligen nödvändigt?
[Fader Aron] Du har släppt in djävulen i ditt hem, Inga.
Du har inget val.
[spänningsmusik]
Det var en kylig vårkväll.
[Ann-Charlotte] Vi var där, hela familjen.
Och fader Aron också, förstås.
Ninni sa inte ett ord. Hon var helt tyst.
Fader Aron sa
att det måste vara nån ung och oskyldig som skulle göra det.
"Ren oskuld", som han uttryckte det.
Mm!
Herre...
Låt oss kväva den ondska som tagit denna kropp i besittning.
Jag hade inget val.
Ingen av oss hade det.
[Fader Aron] Jesus blev ledd ut i öknen av den Heliga Ande.
[otydlig bön]
[Ann-Charlotte snyftar]
[kvävningsljud]
[Fader Aron] Du ska bara tillbe Herren, din Gud. Du ska lyda honom.
Om man bara släppte taget om halsen i tid så...
[Fader Aron] I fruktan finns styrka. I lydnad växer ordning.
[Karl] Sluta!
[Karl] Det här är ju vansinne!
[Ninni hostar]
[sorglig musik]
[Ann-Charlotte] Far kunde inte förlåta mor
för vad hon utsatte Ninni för.
Så han lämnade oss och tog Ninni med sig.
Jag var feg då.
Och jag är feg nu.
Förlåt mig.
Vet du var ni var nånstans när det här hände?
Jag minns inte, Veronika.
Jag minns inte.
Varför "Abrahams barn"?
Abraham var utvald av Gud att sprida sin tro och den djupaste kunskap.
En far för alla, inte begränsad av banala världsliga konventioner.
Din far, Aron Wårdner,
kastades ut ur Svenska kyrkan 1960 efter en våldtäkt.
Han använde sen Abrahams barn
för att manipulera och kontrollera unga kvinnor
som utsättes för nya grova övergrepp och våldtäkter.
- Är det en korrekt beskrivning? - Min far var pionjär och vägvisare.
Det där var bara en häxprocess.
Vi har dokument som visar att Arcenis har betalat ut stora summor...
[Nassir] Hyschpengar.
...till kvinnor som dessutom har skrivit på nåt slags sekretessavtal.
Det där är personer i stort behov av omsorg på olika plan.
Vi har pratat med flera av de här personerna, alla kvinnor.
De vittnar om sexuella övergrepp, våldtäkt och psykisk manipulation.
De är indoktrinerade av destruktiva krafter.
Därför förlåter jag deras lögner.
Berätta om Natalie Frykdal. Var det du som gjorde henne gravid?
Min relation till Natalie övergick i en passion som...
...möjligen skulle kunna kallas olämplig, men knappast olaglig.
Varför behövde Paola Berg dö?
Det kan inte jag svara på.
Mona Larsson, då. Vad vet du om hennes död?
En familjetragedi.
Vi har anledning att tro att hon försökte hjälpa Natalie
och andra gravida kvinnor genom att förse dem med fosfor.
Hon var vilseledd.
Jag försökte verkligen hjälpa henne, men hon fortsatte med sina fantasier.
Ett ofullständigt liv kommer med stor frustration.
Jag kan se det hos er också.
Men tro inte för ett ögonblick
att era utskrivna dokument och fabricerade lögner
leder till nåt annat än medlidande.
Abrahams barn kommer att överleva oss alla.
[spänningsmusik]
I fruktan finns styrka.
I lydnad växer ordning.
[Ninni nynnar]
[skratt]
[Liv] Simon?
Hej.
Ska vi ringa pappa?
[Tomas] Hej, kompis. Mår du inte bra?
Tack, Liv.
Var har du fått den ifrån?
- Vad är det för nåt? - [Simon] En sten bara.
- Den gör så att man får vara ifred. - Wow. Får jag se?
Får jag se?
[Simon] Den är magisk.
Jag fick den av mamma.
[Tomas] Jag ska bara ringa ett samtal.
Vänta här en stund, Liv.
Kan inte du försöka prata med Henrietta?
Det går riktigt dåligt när jag gör det.
[mobil ringer] Absolut.
- Jag tar det där. - Jag hämtar kaffe.
- Hej. - [Tomas] Hej. Vad håller du på med?
- Va? Vad menar du? - [Tomas] Jag fick veta om stenen.
Du kan inte projicera dina fantasier på Simon. Okej?
Jag har... Vad är det...
Du skrämmer honom! Fattar du inte det?
Jag trodde verkligen att du skulle bli bättre, men du blir inte det.
Du kan ha dina spöken för dig själv och sluta skrämma våra barn!
Det är slut med det nu. Okej?
Vet du vad, Tomas? Nu räcker det.
[Veronika] Jag har gjort allt som du har bett mig om,
så kom fan inte och säg att jag skadar mina barn.
- Men det ju precis det du gör! - [Veronika] Nej.
Jag försöker hjälpa Simon.
Bara för att du inte förstår vad det är som händer
så betyder det inte att det inte finns.
Världen är inte svartvit.
Vet du vad? Du kan glömma att träffa barnen ensam igen.
Eller du kan glömma att få träffa dem nånsin igen!
Fan...
Liv...
Liv!
Fan...
- [Fanny] Hej! - Hej. - Du kan sätta dig här.
Alla är här nu, så det är bara att sätta igång.
[Tomas] Ett ögonblick.
[ringsignal]
[talsvar] Hej, det är Liv. Jag kan inte snacka just nu, men...
- Vad är det? - Det är bara...
Du har ju träffat Veronika.
Det har blivit krångligt kring barnen.
Men det är okej.
Vill du berätta?
Det är lite svårt att förklara det här, men...
Veronika, hon...
Hon tror att hon är synsk.
Och hon har fått Simon att tro att han också ser saker.
Han har alltid varit lättpåverkad, han tar till sig allt.
Och så känns det som att han bara blir sämre och sämre.
- Och jag vet inte vad... - Jag förstår.
Liv hörde oss bråka i telefon och bara sprang iväg.
- Jag får inte tag i henne. - Men då måste du leta reda på henne.
Mm...
[Fanny] Simon stannar här med mig.
Vi repar själva så gott det går, och du letar rätt på henne.
[inspelat förhör] Hon försökte hjälpa Natalie och andra gravida kvinnor
genom att förse dem med fosfor.
[Lennart] Hon var skör. Hur ska jag säga? Missledd.
Jag försökte verkligen hjälpa henne, men hon fortsatte med sina fantasier.
[polis] Rummet är klart nu.
[inspelat förhör] Ett ofullständigt liv kommer med stor frustration.
Jag kan se det hos er också.
Men tro inte för ett ögonblick
att era utskrivna dokument och fabricerade lögner
leder till nåt annat än medlidande.
Abrahams barn kommer att överleva oss alla.
[spänningsmusik]
[mobil ringer]
Nassir.
[spänningsmusik]
[fotsteg närmar sig]
[Tomas] Jag tänkte väl att du skulle vara här.
- Vad spelar det för roll? - Vadå?
Vad spelar det för roll om mamma och Simon tror att de ser saker?
Det är lite mer komplicerat än vad du tror.
Nej, det är det inte. Det är du som komplicerar allt.
Du har helt rätt.
Jag ska acceptera det som det är.
Förlåt för att jag blev så arg på mamma.
Jag är orolig för Simon, och du vet att han...
Ja, han blir rädd ibland, men det har inget med mamma att göra.
Det är bara sån han är.
Ja.
Jag menar bara väl, men det blir lite fel ibland.
Men en sak är jag helt säker på:
Att jag älskar min kloka, fina dotter.
- Hej. - Hallå!
[knackar]
Jag tror att din mamma dog under nåt slags ceremoni
som Lennart Wårdner höll i.
Stämmer det?
Henrietta...
Jag ville bara hjälpa mamma.
Hon hade det svårt.
Hon var besvärlig, sa Lennart.
- Det fanns saker hon inte tyckte om. - Som vad då?
Hon sa en gång till mig att hon hade gömt saker i mitt rum.
Det var nåt om bokföringen.
Att det han gjorde inte var rätt och att det måste få ett stopp.
Att hon tänkte anmäla.
Berättade du det här för nån?
Bara för Paola.
För Paola?
- När gjorde du det? - När hon var här sista gången.
Samma dag som hon dog.
[spänningsmusik]
[Henrietta] Jag tror inte att Lennart skulle gilla det.
[viskande röster]
Den är fin. Får jag titta på den?
Fanny gav den till mig när hon var här.
Fanny i församlingen?
Hon sa att jag ska vara nära Gud, så vi bad tillsammans.
När var hon här?
Samma dag som Paola.
Hon frågade om mammas bokföring.
Det var saker som fattades.
[spänningsmusik]
Okej, vi kommer att behöva prata mer med dig, såklart.
Försök att vila lite nu.
[Henrietta] Det var inte Fannys fel.
Vad menar du nu?
Det var bara mitt i ceremonin. Jag borde inte ha fortsatt.
Vad är det du pratar om nu?
[spänningsmusik]
[Mona gör kvävningsljud]
Jag ville inte hålla kvar, men hon sa att jag måste.
[kvävningsljud]
[Henrietta] Att jag inte fick släppa.
Fanny sa att jag inte fick släppa. Det onda hade inte lämnat än.
Jag fortsatte, trots att jag inte borde.
[Fanny] Skriften säger att Gud ska skicka sina änglar.
Hoppa ner!
[Henrietta] Hon sa att Satan måste drivas ut oavsett vad.
[Fanny] Du ska bara tillbe Herren.
[Henrietta] Att han lämnar med det sista andetaget.
[andas långsamt ut]
[spänningsmusik]
[kören sjunger glatt]
Ja! Jättebra, allihop.
Det är lite tidigt, men vi avslutar här för i dag. Fint.
- Går det bra? - Mm.
Din pappa sa att du har det lite jobbigt.
Det är bra att veta att man inte är ensam.
[Fanny] Jag tror att jag vet vad du går igenom.
Är du också rädd?
Min pappa brukar säga att det är bra att vara rädd.
Det är inget farligt.
Ända sen jag var liten har han sagt:
"I fruktan finns styrka."
"I lydnad växer ordning."
[spänningsmusik]
[Fanny] Jag kanske kan hjälpa dig. Jag tror att jag vet ett sätt.
- Men det är bara om du vill. - Mm.
[Fanny] Kom!
- [Nassir] Hej. - [Veronika] Hej, det är jag.
Det har varit lite stökigt här.
Lennart Wårdner tog livet av sig i sin cell.
Va?
[Nassir] Han smugglade in ett rakblad i sin jävla bibel.
[Veronika] Du, Fanny i församlingen är dotter till Lennart.
Och jag tror att hon är inblandad i Mona Larssons död.
[Nassir] Är du seriös?
[Veronika] Vad fan?
Jag får ringa tillbaka till dig. Hej.
[Klara] Nassir!
[mobil ringer] Vi ses i kväll, då.
- Ja? - [Veronika] Hej. Är Simon med dig?
- [Tomas] Eh, Simon? - Ja. Är han med dig?
Nej, han är i kyrkan. En vän till mig passar honom.
Simon är inte i kyrkan. Jag var precis där.
- [Veronika] Vilken vän? - Fanny, hon som du träffade.
Tomas, lyssna på mig.
Det verkar som om Fanny är inblandad i mordet på Mona Larsson.
- [Veronika] Vi ska efterlysa henne. - Vänta. Vad pratar du om nu?
Hon har tagit med sig Simon nånstans.
- [Veronika] Tomas! - Vänta!
- Hallå? Vad håller du på med? - Okej...
Han verkar vara i en skog. Jag skickar adressen.
[Tomas] Det är inte så långt från kyrkan.
[sms-signal]
Jag åker dit. Möt mig där. Hej.
Fan!
[mobil ringer]
Hallå, du måste komma in. Klara frågar efter dig.
[Veronika] Det har hänt en grej. Åk till Nygård 3. Jag möter dig där.
STIFTELSEN ARCENIS
[Nassir] Okej, jag kommer.
[Fanny] Hit ska vi. Kom, så går vi in.
[spänningsmusik]
[talsvar] Du har kommit till Fanny. Lämna ett meddelande.
[Fanny] Herre...
Låt oss kväva den ondska som tagit över denna kropp.
Jesus gick ut i öknen med den Helige Ande
för att djävulen skulle sätta honom på prov.
[spänningsljud]
Sen tog djävulen honom till Jerusalem
och ställde honom högst upp på tempelmuren.
"Hoppa ner", sa han. "Bevisa att du är Guds son."
Skriften säger att Gud ska sända sina änglar för att skydda dig.
[Fanny] Gå din väg, Satan. [Simon gör kvävningsljud]
Du ska bara tillbe Herren, din Gud, och lyda honom.
I fruktan finns styrka. I lydnad växer ordning.
Jag hjälper honom.
[Simon hostar]
Stanna!
[Simon hostar]
Släpp kniven. Backa.
Fanny, lyssna på mig.
Din pappa är död. Det är slut.
Du ljuger.
- [Fanny] Du ljuger. - Jag ljuger inte.
- [Fanny] Jo, försök inte. - I häktet. Han tog livet av sig.
- Nej, det skulle han inte. - Jo.
Nej, det skulle han inte. Du ljuger. Säg att du ljuger!
[Veronika] Släpp kniven.
- [Fanny] Nej, det skulle han inte. - Släpp kniven, säger jag!
[gråter]
Bra.
[Fanny flämtar]
[Veronika] Kom, Simon. Är du okej?
[Fanny gråter]
[Veronika] Kom. Så.
[Fanny] Nej!
[dörren öppnas]
- [Veronika] Nu åker vi härifrån. - Mm.
Är du okej?
Hon ville bara göra mig normal.
Simon, det är inget fel på dig. Okej?
- Det finns ingen som är normal. - Mamma...
[olycksbådande musik]
[Veronika] Sitt kvar. Jag kommer.
[låser bildörrarna]
[Veronika] Min kollega är på väg. Vi kommer att behöva prata med dig.
[Veronika] Vänta!
Fanny!
Hör du, kom... kom fram! Vi måste...
[båda grymtar]
[grymtar]
[flåsar]
[stönar]
[smäll]
[flämtar]
Kom igen, kom igen.
[båda flämtar]
[kvävningsljud]
[grymtar]
[kvävningsljud]
[snyftar]
[spänningsmusik]
[Ninni nynnar]
[kvävningsljud]
[Veronika grymtar]
[Veronika hostar]
[Veronika] Stå still!
[båda flåsar]
[skott avlossas]
[båda stönar]
[stönar]
[Fanny] Aj!
[Veronika grymtar]
[skott avlossas]
Vad fan?
[skott avlossas]
[Tomas skriker]
[däck tjuter]
[flåsar]
[stönar]
[spänningsmusik]
[Veronika] Tomas!
Tomas!
Tomas, vänta.
[Tomas stönar]
Tomas, vänta.
[stönar]
[Nassir] Hallå! Är du okej?
Tomas, titta på mig! Håll dig vaken, hjärtat.
Hjälp!
[Veronika] Hjälp! Här!
Tomas, titta på mig.
Det blir bra. Håll dig vaken! Vakna, säger jag!
Håll dig vaken. Tomas, titta på mig!
[skriker] Hjälp!
[sorglig musik]
[suckar]
- Kom, så går vi. - [Nassir] Ja.
[bildörr öppnas]
[bildörr stängs]
[doktor] Blödningen i halsen gjorde så att han fick syrebrist i hjärnan.
Vi måste därför hålla honom nedsövd tills vi vet omfattningen av skadan.
Jag måste uppriktigt säga att Tomas tillstånd är mycket allvarligt.
[sorglig musik]
Får vi träffa honom?
[ljudet av respirator]
[kusligt vinande]
Text: Camilla Backman