FEMTE FÖRSVUNNA FLICKAN
Hej. Vad gör du här ute?
Djupa andetag nu, Evelyn. Och ligg stilla.
Det här är illa, men det kan alltid bli värre.
Såna som du vet inte vad ni har förrän det är förlorat.
Vad har du?
En signerad första utgåva av Svindlande höjder.
Jag föredrar Jane Eyre.
-Vill du ha den? -Låt mig titta.
Jag behöver mer. Jag försöker ta mig härifrån.
Vad mer har du?
-Inget. -Nej, nåt har du.
Nej, inte den här gången.
Herregud, Kit! Jag sa nej!
Varsågod. Försök ta dig härifrån.
-Du är sen. -Jag har pengar för hyran.
-Hur då? -Jag har städat hus.
Vill du ha pengarna eller inte?
-Vad är det? -Inget.
Jag gillar det du har gjort med ansiktet.
Hon är en fin flicka, eller hur?
Från ögonblicket hon föddes visste jag att hon var speciell.
Jag såg hennes slemmiga ansikte, helt blodstänkt,
och jag sa: "Du är så speciell."
Förstår du?
Gene!
Pappa.
Hur var din dag?
Jag gick tidigt från jobbet och lunchade med din mamma. Hur var din dag?
Min kemilärare fick sparken
för det som skedde förra våren som jag inte har berättat.
Vad pratade du och mamma om?
Vi pratade om din födelsedag och presenten vi ska köpa åt dig.
Din mamma har en bra idé. Du kommer älska den.
Kan jag få en ledtråd?
Nej. Försök inte hitta den. Du vet att hon gillar att gömma saker.
Du vet att hon gömmer sig.
Vem fan pratar du med?
Ingen.
Dra härifrån.
-Jag räknade pengarna. -Allt ligger där!
Det fanns extra, så jag tänkte beställa pizza.
Okej.
-Har du på dig min klänning? -Nej. Det här är min klänning.
Får jag prova den?
Låt mig prova klänningen!
-Tack för skjutsen. -Vem är tjejen där bak?
Hon heter Lejend med J.
Gillar du henne?
Hon träffar nån annan. Nån från en annan stad.
-Hon är söt. -Hon är okej.
Du är också söt. Jag kommer nog inte träffa dig efter ikväll.
-Jag kan inte göra det här längre. -Vilken del?
Allt. Jag vet inte vad jag ska göra med henne.
Snälla, Hildie. Hjälp mig.
Hon fyller 18 nästa vecka. Du vet vad det innebär.
Jag kan inte göra det här just nu. Jag är inte som jag brukar vara.
Vet hon om nåt?
-Hon har frågat om sin mor igen. -Vad berättade du om hennes mor?
Tjejer försvinner jämt.
Spårlöst försvunna. Speciellt nya mammor.
Jag behöver lite tid för mig själv.
Skicka henne med tåget. Jag möter henne på stationen.
Du får ta dig samman.
Du är tidig. Eller så är jag sen. Oavsett ville jag träffa dig på stationen.
Du ska inte gå runt här helt ensam, Jonquil.
-Mina vänner kallar mig för Jonny. -Vi är inte vänner.
Du liknar verkligen din mor.
-Det vet jag inget om. -Vad sa Gene om det här upplägget?
Att jag skulle bo med dig medan han tar sig samman.
-Han är en sådan jävla röra. -Tror du inte att han gör sitt bästa?
-Han försöker inte ens. Inte alls. -Du då?
Jag försöker väldigt mycket.
Du fyller snart 18.
-Nästa vecka. Jag hade planer. -Vad för planer?
Jag vet inte. Det var en överraskning.
Jag har en överraskning till dig. Och tårta.
-Jag hatar tårta. -Nå, du har inte provat min tårta.
-Mår du bra? -Ja, jag bet mig i tungan.
-Några allergier? -Nej.
-Mediciner? -Nej.
Några funktionsnedsättande eller livshotande sjukdomar i släkten?
Jag tror att det är nåt fel på Gene.
-Vem är det? -Min pappa.
Han verkade aldrig vara bekväm.
Bekvämlighet är överskattat.
-Var är din mor? -Frånvarande.
-Du använder glasögon... -Nej.
-Du behöver glasögon. -Nej.
Läs det där. Rad 11, är du snäll.
P-E-Z-O-L-C-F-T-D.
-Hur gammal är du? -Sjutton.
Du verkar mycket äldre.
Du behöver en lapp från en kardiolog om du vill spela sport.
-Varför det? -På grund av ditt hjärta.
Det är inget fel på mitt hjärta.
Blåsljud är inte allvarliga, men dina är ovanliga.
Det är som att du har två, eller åtminstone tre hjärtan.
-När hade du mens senast? -Igår.
-Är du sexuellt aktiv? -Vad menar du med det egentligen?
Är du delaktig i aktiviteter där nån del av din kropp
är i intim kontakt med nån annans kropp?
-Hud på hud? -Ja.
-Tunga? Fingrar? -Ja.
-Huvud? -Ja. Allt det där. Alla privata delar.
-Gör du nåt sånt? -Vad händer då?
-Då får du en kurator. -Då är det ett nej.
-Kan du bevisa det? -Visst.
En sista fråga.
Är du populär?
På skalan "ingen skulle sakna dig om du försvann"
till "alla skulle göra vad som helst för att vara dig i en dag"...
Ingen skulle vilja vara jag.
Guldstjärna.
APRIL POWER, 17, ÄR DEN FEMTE FLICKAN SOM FÖRSVINNER I ÅR
Ni måste ge det ni får. Synkronisera er. Spegla er partner.
Slutar de andas slutar ni med.
Jag vill prata med blondinen. Aviva.
Men alla andra är tillgängliga.
VIBRATORER
SEXUALKUNSKAP
Vad serveras till lunch?
Det serveras död hare.
-Ska den behållas? -Hur kan jag det?
-Behöver du en klädhängare? -Har du en?
Jag såg dig i morse. Andra lektionen, avancerad trigonometri. Du är ny.
-Läraren uttalade mitt namn fel. -Han gör så mot alla tjejer.
-Du behövde inte vänta på mig. -Jo. Varför var du sen?
Jag var hos skolsystern. Det blev personligt.
-Hur gick det? -Jag fick en guldstjärna.
-Menar du det? -Ja.
Gäller oralsex fortfarande?
-Ja. -Vad synd.
Den här jävla uniformen passar inte mig.
Jag kände mig så dum idag. Jag var i badrummet för det mesta.
-Jag vet. Hur klarar du av lukten? -Jag blev van.
Det kom blod på mattan.
Det är lugnt. Det är svårt att tvätta bort men jag fixar det.
Det här är exakt där du ska vara.
Känns det bekant?
Nej.
-Inte alls? -Varför skulle det?
Du har varit här.
Jag kommer snart tillbaka.
Tjejer... Jag har en dotter i er ålder.
Ett ungt och sårbart husdjur, precis som ni.
Jag önskar att jag kunde skydda er från fara.
Världen är så grym.
Ni tjejer är så färgstarka och fulla av potential,
utan några bekymmer.
Ni är inte redo för det som må hända härnäst.
Faror lurar i varje hörn.
Er överlevnad hänger endast på er själva.
Anta att ni aldrig är säkra.
För er tjejer specifikt börjar vi på en serie träningstillfällen idag
som inkluderar grundligt självförsvar och andra allmänna överlevnadstekniker.
Nå... Låt oss leka fånge.
Kod Massaker. Nivå Blodbad.
Fortsätt som om det vore en verklig situation.
Avvika! Akta! Agera! Ni sätts på prov. Vi tar tid på detta.
Du kommer få oss mördade!
Vissa av er kommer inte överleva.
Var lugna och tänk inte på vänner och familj i andra rum,
de kanske redan är döda.
Avvika, akta, agera. De flesta av er kommer dö idag.
Ni är döda. Alla fyra är döda. Det är fyra döda i mrs Danvers klassrum!
-Hej, rektor Burke. -Tjejer.
Jag måste skriva alla era namn i min rapport.
Det här är andra gången ni tre har dödats denna termin.
Har du nånsin blivit beskjuten på skolan tidigare?
Nej.
Då kommer dessa nyheter göra dina föräldrar besvikna.
Avvika! Akta! Agera!
Senast jag blev skjuten fick jag utegångsförbud.
Mina föräldrar kommer mörda mig om jag dör igen.
-Fan! Det här är ditt fel. -Jag kan ordna det.
Jag hittar hans rapport, tar den, ändrar den och lämnar tillbaka den.
-Varför skulle du hjälpa oss? -Det här är bara affärer.
Kom hit imorgon med pengar, annars dör ni igen.
-Rota inte bland mina saker. -Det här är inte ditt.
-Ska jag ge tillbaka det? -Jag vill att du ska äta det.
-Äta vad då? -Välj nåt och ät det.
Nej!
Det du gjorde var dumt och själviskt.
Tro mig, en flicka som du har inte råd att vara dum och självisk.
-Ingen kommer sakna det här. -Ska jag välja nåt åt dig?
Rota inte bland mina saker.
Inte en chans.
-Ser jag normal ut enligt er? -Absolut inte.
Ser jag ut som jag gjorde igår? Jag känner mig konstig. Konstigare.
Du föll offer för ett fejkat massmord igår,
men annars ser du likadan ut.
Det där är nytt.
Min gammelfaster gav den till mig. Vi bor ihop.
Vad sa du om dina kläder igår?
-Hon märkte inte. -Inte mina heller.
-Inte jag heller. -Helvete! Min mamma märkte direkt.
Först var hon rasande.
Jag ljög och sa att jag slogs mot en angripare.
Hon är besatt av de försvunna tjejerna. Hon låg bredvid mig och grät.
-Fan vad äckligt. -Men snälla. Flickor försvinner jämt.
-Vad är grejen? De kommer förstöra allt. -Kommer de förstöra allt?
Om jag börjar gråta nu kanske jag inte kan sluta.
Jag kan inte äta, vilket vanligtvis vore toppen.
Jag föreställer mig att de försvinner och sen hittas.
Att de lever och sen dör.
Evelyn, Darby, April P.
Du har rätt. Folk försvinner jämt, de mår säkert bra.
Vi då? Mår vi bra?
Ordnade du det där från igår som du lovade?
Har du med dig pengar?
Är det mitt läppstift du har på dig? Yxhugg.
Pussy Galore.
FÖRSVUNNEN
-Grattis på födelsedagen. -Kommer du inte sjunga för mig?
Jag kan texten till en låt men jag vill inte sjunga själv.
Du kan önska dig nåt, men tänk på att jag redan har önskat nåt åt dig.
-Det är en tradition. -Det verkar grymt.
Du har ingen aning.
Tårta?
Nej. Tack.
"Du kan önska dig nåt, men tänk på att jag redan har önskat nåt åt dig."
Vad i helvete?
-Du är skyldig mig en ny toalett. -Vad var det i tårtan?
Det är ett familjerecept. Berätta vad som hände.
Jag var på toa, så klart. Jag blev yr.
Sen hörde jag en flicka som kallade på mig gråtandes
från typ, fler mils avstånd.
Hon drog mig närmre.
Hjälp mig.
Jag kunde inte komma fram till henne. Jag kunde inte hjälpa henne.
Vi måste hitta den flickan.
-Vi kanske borde ringa nån. -Ring aldrig nån.
-Du kommer inte dö av det här. -Vad är det?
Jag kallar det för Förevigande.
Det är en djupgående och spektral empati.
Du är en individ i ett långt led.
Vi är ombud, surrogater,
imitationer, speglar.
Vi vänder, vi fejkar, vi följer, vi böjer,
vi skiftar, vi formas, vi ställer in.
-Smittar jag? -Nej. Det är tvärtom.
Typ som ett omvänt innehavande.
Vi är kvinnor som känner alla känslor.
-Varför är det vi? -Det är inte bara vi. Det finns andra.
Vissa känner vi till. Vissa inte.
Vi kan föra det vidare men det måste vara välbetänkt.
Det är en mycket mäktig gåva
som ges till kvinnor i denna familj på deras 18-årsdag.
Det hade hänt dig utan tårtan.
Det bara snabbar på processen.
-Vad kan du göra? -Jag är annorlunda,
vild, motbjudande, magnifik.
Jag har begravts levande två gånger.
Min mamma då? Hurdan var hon?
Demonernas demon.
-Fortfarande? -Fortfarande.
-Kommer detta fortsätta hända mig? -I evigheters evighet.
"Grunden kan var en cell som reagerar
både när en specifik handling görs eller när den observeras.
När det gäller den funktionella betydelsen av spegelneuroner,
har den resan bara börjat."
Hej. Vad gör du här?
Där är du. Din jävla subba! Du ljög för oss om rapporten.
Vi är fortfarande döda. Vi vill ha pengarna tillbaka.
Jag var tvungen att ge Hildie dina pengar för att ersätta hennes toa.
-Men jag kan betala tillbaka. -I kontanter?
Inte riktigt. Vad mer vill du ha? Jag kan ge dig vad som helst.
Sprit, skor, smycken, smink, vad som helst.
-Vad är det som luktar? -Jag vet inte.
Det är Evelyn. Hon luktar som Evelyn.
Kod Rosa. Ljusrosa.
Alla flickor som går sista året ska anmäla sig i gymnastiksalen.
Vad för nytt har hänt dig?
Jag hade inga pengar till lunch
så jag sålde mina underkläder till lärarstudenten i livskunskap.
De blodiga trosorna. Jag tog dubbelt så mycket betalt.
Det var inte det jag menade.
Det är konstigt.
Det har redan gått några dagar och jag ser mitt ansikte
förvandlas till ett annat.
Min röst var även som hennes.
Och jag kände hennes blod lämna min kropp.
Hon är vid liv. Jag vet bara inte var hon är.
Det känns inte som att du har ont.
Det har jag inte, men jag är inte intresserad av att känna känslorna.
-Jag har inget emot att vara mig själv. -Du är fortfarande dig själv.
Alla känslor är inte dina. Inte ännu.
Jag har ärvt turboladdad empati.
Jag är jättekänslig nu. Det är lite obekvämt.
Det är olika för alla.
Emotionell hopplöshet är en stor egenskap dock,
och när det bemästras är det ett bra vapen.
-Visa hur jag kan använda det. -Du måste komma på det själv.
Du kommer lära dig hur man använder det.
Men du kanske inte lär dig att gilla det.
Det har utvecklats och muterats så du kan göra saker ingen annan kan.
Det finns självklart lite gränser.
Som jag sa, det får du upptäcka på egen hand.
För mig krävs det ett rimligt avstånd och en tydlig väg.
Om du kan se mig kan jag känna dig.
Vet min pappa om det här?
Jag vet inte vad din pappa vet. Har du pratat med honom?
Jag ringer. Han svarar inte.
Jag hade fruktat mig. Jag hade knullat mig.
Hon är liknar inte dig alls. Jag förväntade mig inte det.
-Har du pratat med henne? -Jag ringer. Hon svarar inte.
-Vad ska jag göra? -Var riktigt ärlig.
Hon är här med mig och vi hanterar det.
Du måste dra dig samman.
Det var det vi kom överens om.
-Vi kör igen, från början. -Jag hängde inte med.
-Okej, gör det igen. -Så det är upp. Kors. Slå och ut.
-Du är sen. -Var fan är Aviva?
-Kirk skulle skjutsa henne hit. -Vem fan är Kirk?
Han är så gullig.
Han spelat fotboll, basket och baseball. Han är duktig på att kyssas.
Han använder tunga. Har jag hört.
Nå, vi får göra det här utan Aviva. Familjen har åkt. Är du säker på larmet?
-Ja. Min pappa ska laga det nästa helg. -Okej, jag går in. Ni två stannar här ute.
Om nåt händer vet ni vad ni ska göra. Jag har listan på skiten ni vill ha.
-Är vi kvitt efter ikväll? -Ja.
-Okej. Kom nu. -Då går vi.
Här...
Kors.
Helvete.
Vad gör ni här ute? Vi har ett nytt utegångsförbud.
Tidigare idag hittade vi en av tjejerna, död.
Vi tror att det är Evelyn men ögon, tänder och hårbotten saknas.
-Det var inte min idé. -Inte min heller.
Ni två kan väl sätta er i bilen? Kom igen, kliv in i bilen.
Vi har anda, ja det har vi. Vi har anda, vad har ni?
-Ja, jag har anda. -Det har jag.
Jag har anda, vad har du?
Hallå. Bakdörren är fortfarande öppen.
-Mår du bra? -Vad menar du med bra?
-Såg du vad som hände här ute? -Vad hände där ute?
Jag grep en kringstrykande typ. En tjej.
En farlig sådan. Hon kom undan.
Finns det en farlig tjej där ute nånstans?
Stanna inne ikväll.
-Hej, jag heter Elektra. -Jag vet det redan. Jag har frågat runt.
Jag tänkte att du behövde en doktor, men du verkar ha slutat blöda.
Det var annorlunda.
Är det okej om jag stannar hos dig?
Ja.
Vad sa dina föräldrar?
Jag sa att jag skulle sova över hos en ny kompis.
Bryr dina föräldrar sig om jag är här?
Om mamma märker av dig kommer hon fråga om din adress och dina föräldrar.
De kommer vara ute oavsett.
De åkte på en fest hos familjen Mensah.
De har nyss köpt ett nytt hus. Den har en inomhuspool.
Mrs Mensah har precis gjort en operation min mamma också vill göra
så hon och pappa åkte för att ta sig en titt.
Men de är inte riktigt vänner.
Vuxna blir bara fulla och klagar på sina barn.
Vem skulle klaga på dig?
Min mamma säger att jag är bortskämd och spydig.
Min pappa rättar henne inte.
-Behöver du fortfarande klädhängaren? -Nej.
Kommer du få panik igen?
Jag kommer definitivt få panik igen.
HAR DU SETT AVIVA KELLOG?
-Vad är det här? -Vad ser det ut som?
En bunt jordgubbstuggummi och gelébönor som har tuggats, spottats ut och torkat?
Det är mitt missfall.
Jag tänkte begrava det i trädgården igår kväll.
Lyssna på mig, du borde inte göra sånt här själv.
Han vet inget om det.
-Din pojkvän? -Han är inte min pojkvän.
Det är nån jag hjälper med matte- och kemiläxorna.
Han är söt, för att vara kille.
Han spelar fotboll, basket och baseball.
Han är duktig på att kyssas.
-Kirk med tungan? -Känner du honom?
Vill du prata om det?
Vi träffas vanligtvis i biblioteket. Men den här gången träffades vi hos honom.
Hans föräldrar var inte hemma så vi drack några öl.
Jag ville bara få det överstökat, förstå vad alla pratade om.
Om jag bara ligger en gång kan det lika gärna vara han.
Vad hände sen?
Det var inte hemskt, men penis är inte nåt för mig.
Efteråt somnade Kirk så jag promenerade hem.
Så fort jag kom ut ur huset började en man följa mig.
Jag såg inte ansiktet ordentligt
men han kan ha haft på sig en mask som ser ut som ett ansikte.
I slutet av gatan fanns en polisbil som jag gick mot,
snabbare och snabbare, även om snutar suger
men mannen gick också snabbare.
När jag äntligen kom fram till bilen drogs hela min kropp framåt.
Polisen tittade upp och vi fick ögonkontakt...
...då hände det.
Mannen slog dig medvetslös och knuffade in dig i polisbilen?
Jag kräktes.
Det var en kräkexplosion.
-Den polisen var samma polis från igår. -Kände han igen dig?
Han frågade om jag mådde bra på ett konstigt sätt.
Aviva skulle ha kommit igår
men de andra tjejerna sa att hon var med Kirk.
Kirk låg med Darby och April P. innan de också försvann.
Hörde du att Evelyn hittades? Han var även med henne.
Hon var sönderhuggen, antar jag. Även ögonen var borta.
Alla ville ha hennes ögon.
Vi borde prata med Kirk och ta reda på vad han vet.
Evelyn, Darby, April P. och nu Aviva.
-Aviva? -Var är hon, gullepojk?
-Var är alla flickor? -Jag vet inte!
Hjälp mig!
Om du... Förlåt... Jag tror att om vi...
Jag tror inte att jag gillar det där.
Snälla, jag har redan sagt åt dig att hålla käften.
Du kommer förstöra ditt ansikte och du är inget utan det.
Jag pratade inte på sex veckor efter min senaste behandling.
Inga ärr.
Jag behöver mer av allt, så lägg en beställning och markera det som "Hälsa".
-Vad gör du med allt det där? -Inget mer prat.
Kom ihåg. Om ni springer, var beredda på att springa för alltid.
Och om ni slås ned på marken stannar ni där, var tysta och gråt inte.
Ljud och rörelser kan provocera och reta upp angriparen.
Det som är illa kan bli värre.
-Tror du att det här hjälper? -Det skadar inte.
Titta på munnarna. Bitandet och skrikandet kan vara problematiskt.
Koncentrera er på rädslan och smärtan ni lever med under varje ögonblick.
Låt det förlama er.
Förlamningen...
-Vem är du? -Ingen du känner.
Är du säker?
Okej, tjejer. Varsågoda och spring. Spring för era liv!
Vi har fem timmar på oss tills mamma märker att bilen är borta.
Hon somnade precis, så det blir två timmar,
sen är hon seg i en timme till. Och sen tar hon en dusch,
käkar rester eller onanerar. Eller alla de grejerna.
Där är han.
-Jag vill inte gå in dit. -Inte jag heller.
Hur ska vi hitta honom? De är alla samma person.
Han är annorlunda. Han är inte en skitstövel. Bara en idiot.
Jag känner de försvunna tjejerna...
Jag var med dem precis innan de försvann.
Men jag vet inte vad som har hänt dem.
Och jag vet inte var de är, och jag får panik!
Herregud. Ta dig samman.
Är du oskyldig, så är du det. Men nån har koll på din lista.
Vad ska jag göra?
Sätt mig på spellistan.
Vi ska låtsas att vi är med på det.
Om vi gör det korrekt kommer jag bli attackerad och kidnappad.
Jag vill inte göra det här.
-Lita på mig. -Jag känner dig inte på det sättet.
Älskling.
Lita på mig.
Hur gör du det där? Är du... Vad är du?
Jag är ingen som alla andra
förutom att jag vet exakt hur du känner dig just nu.
Vi måste ta det lugnt.
Är det här ditt hemliga ställe?
Ett av dem.
-Vart brukar du gå? -Jag går inte på dejter.
För att du är fasansfull?
Dejter kräver för mycket. Jag vill bara ha det roliga.
Skippa allt snack eller det som folk gör på dejter.
Jag gillar faktiskt snacket.
Varför träffar du så många tjejer?
För att tjejer är så jävla grymma.
Har du några tricks?
-Visa mig. -Vill du se mina tricks?
Ge mig din hand.
Jag kommer skriva nåt på din handflata och du ska gissa vad det är.
Blunda.
J-A-G L-I-T-A-R P-Å D-I-G
Du är tydligen bra på att kyssas. Du vet vad du ska göra med tungan.
Det är jag.
-Det gör jag. -Bevisa det.
-Är du trubbel? -Nej. Inte alls.
Varför är polisen här då?
-Hej, pappa. -Jösses, Kirk.
Jag har letat efter dig i en timme, jag ringde dig.
Jag kom direkt till röstbrevlådan. Du brukar inte vara här.
Vem är din vän?
Vi går i samma skola. Hon är ny.
Du ser bekant ut, nya tjejen. Jag kan ge dig skjuts hem.
-Jag kör hem henne. -Nej.
Du måste hämta din styvmor.
Kliniken ringde. Hennes ögon är helt uppsvällda.
Hon kommer tydligen se ut som en tonåring men kan inte köra.
-Varför kan inte du hämta henne? -Hon pratar inte med mig just nu.
Kom igen. Jag skjutsar hem dig.
Vi provar igen senare.
Sätt dig i framsätet.
Baksätet luktar som spya.
-Vad har hänt ditt ansikte? -Du borde se min motståndare.
Säger man inte så när den andra har vunnit?
Det här är en annan typ av man...
-...och hon vann inte. -Hon?
Mer utav en det.
-Vad fan hände precis? -Vi får prova igen imorgon.
Lät du henne bara gå? Jag känner den snuten. Vi bör följa efter.
Det är lugnt, det där är mina pappa. Han ska skjutsa hem henne.
-Tack för skjutsen. -Jag väntar tills att du går in.
Hörru.
Du får en guldstjärna.
Du är skyldig mig för senast.
Marcy gillar inte sin nacke
och hon hittade en klinik som gör det som öppenvård.
Men de tar bara kontanter.
Djupa andetag...
...och sitt still.
Det här är illa, men det kan alltid bli värre.
Första gången är olidlig
men jag rekommenderar dig att inte gråta.
Det finns inget mindre önskvärt i denna fula värld
än en ung flicka som gråter.
Va?
Vad fan är det här?
-Vad fan ska du göra med mig? -Inget mer prat!
-Jag har inga pengar. -Håll käften!
Fan ta dig.
Låtsas som att du gillar det. Låtsas som att du gillar mig.
Såja, försök att slappna av.
Jag kommer snart utnyttja dig.
Kom in hit.
Var tyst. Snälla. Du är tryggare här nere.
Han tittar och lyssnar.
Aviva.
Och Darby.
April P.
-Ni är alla här. -Förutom Evelyn.
De tog ut henne för några dagar sen. Hon har inte kommit tillbaka.
Evelyn är död.
Jag hörde att hon skalperades och flåddes.
Hon tog allt han kunde från henne. Han kommer göra så mot oss med.
Det här är ett slakteri. Vi fråntas våra delar.
När han kallar på dig går du bara.
När du är ute med honom får du fan aldrig gråta, oavsett vad.
Vad händer om man gråter?
Han tar din tunga.
Jag hade fruktat mig. Jag hade knullat mig.
-Hur länge har det här pågått? -För länge.
April P. och Darby behöver en doktor. Deras sår är nog infekterade.
Herre min jävla gud. Ni två ser hemska ut.
Vi måste ta oss ut härifrån.
Hur då? Det finns bara en väg in och en väg ut.
Vi är i princip borta för alltid. Jag saknar min mamma.
Jag hade knullat mig.
-Har du en sån här? -Jag har två, vid ländryggen.
Vad händer om man drar ut den?
Evelyn drog ut sin. Det var som en blodfontän.
Jag vet inte om hon visste vad som skulle ske eller om hon ville dö.
Vi kommer överleva. Men du måste hjälpa mig att få ut den här.
-Hur fan ska det hjälpa? -Blodfontän.
Dra ut den på tre.
Stanna här under tills jag säger:
"Kod Massaker, Nivå Blodbad."
Okej. Ett, två, tre.
Nej!
Kod Massaker... Nivå Blodbad!
-Kom. -Vilket håll?
Jag vet inte. Gå bara, för fan!
Herregud, det är min pappa. Det är min pappas skåpbil.
In i skåpbilen.
Det där är min pappas skåpbil. Vem fan är du?
Tjejer, kom. Hoppa in!
-Herregud. -Kom nu. Hoppa in i bilen!
-Är det alla? -Ja.
Okej.
Tjejer. Vad har ni gått igenom?
Du luktar jätteilla.
-Hur hittade du oss? -Inte jag. Hon.
Jag har ett starkt luktsinne.
-Vem är det? -Din mor.
Jag är skyldig dig en förklaring.
-Vad hände där inne? -Kod Massaker. Nivå Blodbad.
Jag drog ut den här ur hans bröst. Jag siktade på hjärtat.
Det här brukade var mitt rum.
Det är en stor blodfläck på madrassen.
Förlossningen var komplicerad.
Jag fick göra kejsarsnitt. Såret öppnades på femte dagen.
Jag kom hit för att byta underkläder och stod upp och föll isär som en taco.
Jag blödde överallt.
Varför bär du mina kläder?
Mina andra kläder passar inte.
Jag har inte varit mig själv på ett tag.
Vad ska jag kalla dig?
Jean. Som förut, men med ett J.
Eller så kallar du mig mamma.
VI känner inte varandra på det sättet.
Du var i en bilolycka när du var fem.
Du sprang efter en glassbil.
Hela din kropp gipsades
och du missade lektionen när man lär sig klockan.
I sjunde klass bad du lärarna att kalla dig för Jennifer.
Du hade två bästisar som hette Lana.
Du är känslig för lök och persikor får din tunga att svälla upp.
Du gillar lukten av bensin och min sångröst men du låter mig inte sjunga.
Jag har varit med dig hela ditt liv.
Jag såg bara ut som nån annan.
Hur? Varför? Vem var du?
En kombination av män jag kände när du föddes.
När jag fyllde 18 övade jag konstant.
Inte bara bytet till andra människor utan jag blev nån helt annan
och uppfattades som nån annan.
Du gömde dig från mig under alla dessa år.
Förlåt.
Jag ville bara gömma mig från din pappa. Vår relation var...
...ett grymt experiment för honom.
Jag trodde inte han kunde avsky nån mer än mig förrän du föddes.
Så vi försvann.
Men jag visste att han skulle leta. Jag gjorde det jag kunde.
Han letade efter en svart singelmamma, inte en vit singelpappa.
Jag förväntade mig inte att gilla det så mycket.
Inga blickar, inga: "Kom igen," inga...
Ingen oönskad beröring. Inget oönskat alls.
Men sen såg jag dig bli tonåring. Och jag såg det hända dig.
Jag såg inte bara på, jag kände allt.
De enda gånger jag inte har kvidit i smärta
är när jag har varit helt borta.
Jag var rädd att du skulle leta efter mig.
Jag gjorde fel i att gömma mig. Och jag har inte läkt från såren.
Jag önskar att jag hade gjort mitt bästa.
Det var inte så hemskt. Du var inte värre än andra pappor.
-Hur har Hildie varit? -Demonernas demon.
Du kommer klara dig. Ni kommer alla klara er.
Växande kroppar läker snabbt, speciellt din.
Det enda som vuxna uppskattar med unga är förmågan att återhämta sig.
Vi vet fortfarande inte vem han är, var han bor.
När vi kom ut sprang vi bara, utan att titta tillbaka.
Tack för att du hämtade mig.
Det är inte lätt för mig att komma hit. Det känns som att din pappa är i närheten.
Han är ett monster.
Det är jag med.
Du är speciell. Så jävla speciell.
Känner du mig?
Ja.
Var tysta.
Var tysta!
Är ni snälla.
Som ni vet, är vi här denna eftermiddag för att hedra dessa modiga unga kvinnor,
som nyligen överlevde ett obeskrivligt lidande.
De torterades och plågades, och lyckades knappt fly.
Vi kan bara hoppas att de nån gång kan lägga detta bakom sig,
låtsas som att detta aldrig skedde och leva långa och hyggliga liv.
Min styvson, som många av er känner,
har frågat om han kan läsa ett brev han har skrivit till er flickor.
Kirk?
Tack, Marcy.
"Kära Darby,
April P., Aviva och Jonny.
Vi är alla glada att ni är tillbaka.
Vi kan inte tänka oss hur rädda ni måste ha varit.
Ni måste ha varit så jävla rädda."
Jag ska hitta den som har gjort detta!
Vem skulle döda Evelyn?
Stackars Evelyn.
Jag vill också säga det här, nu när min pappa är försvunnen.
All typ av information om hans försvinnande uppskattas.
Jag trodde att det inte kunde bli värre, men det blev det.
-Fan! -Fan!
-Fan alltså. -Fan!
-Fan alltså. -Fan alltså!
-Fan! -Fan alltså!
Helvete! Missade jag det?
Fan alltså. Fan.
-Herregud. -Jag visste att du skulle komma tillbaka.
Fan alltså!
Du missade det. Han var där. Men han kom undan.
-Jag känner honom. -Jag med.
-Känner du honom? -Nytt ansikte och namn, samma formel.
Jag lät honom leva.
Vad fan ska vi göra nu?
Jag vet inte, och höj inte rösten mot mig.
-Vilken jävla katastrof. -Jag är hemskt ledsen.
Jag vet hur ledsen du är. Jag känner ditt hjärta bulta.
Det är inte jag.
Åh, älskling. Kom till pappa.
Vad gör vi med den här?
Överraskning!
Vem vill ha tårta? Jag har bakat den själv.
Okej, men ni måste vara okej med smärtan och blodet.
Undertexter: Sepideh Sadrzadeh-Khoei www.junefirst.tv