Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Říká se, že existují dva univerzální typy příběhů.
Když se obyčejné postavy setkají s neobyčejnými příběhy
a když se mimořádné postavy setkají s obyčejnými příběhy.
Příběh, který vám budu vyprávět...
Nevím, kam bych ho zařadil.
Jeho postavy nejsou ani obyčejné, ani mimořádné.
A to, co se stalo, není nic neuvěřitelného.
Ale...
Nebylo to nic, co byste mohli považovat za...
normální.
A je to, madam.
José Vicenta jsem už nějakou dobu znal.
Podívejte se.
Kadeřnictví bylo vždy jeho vášní.
Ne! Je to příšerné...
K jeho smůle ale neměl to...
čemu se říká talent.
Musím kadeřnictví zavřít.
VICENTE'S STYLE SALÓN KRÁSY
Ano, jsem z toho zoufalá, to mi věř...
...mám toho dost.
Lucre?
...netuším, jak zareaguje...
Lásko?
Rozhodla jsem se tak a neřeknu mu to.
Představ si to. Rodrigo navrhl, abychom spolu bydleli.
Jak jsem ti říkala, v tomhle manželství už nevydržím ani vteřinu.
Ne, znáš Vicenta. Je k ničemu, úplná nula.
Vicentovi nezbylo nic jiného,
než posbírat zbytky své důstojnosti,
sbalit si malý kufr a opustit svůj dům.
A kde skončil?
U mě doma.
Nemohl jsem ho odmítnout.
Tento padlý anděl je můj kamarád.
„Kolik... let...“
Richard Gómez.
Dva roky žil v USA,
snažil se zajistit si budoucnost v zemi neomezených možností,
ale pak byl deportován
za nelegální práci v restauraci v Atlantě.
Během svého pobytu v USA
se naučil anglicky.
Je mi...
šedesát pět let.
Žádný problém.
A vám, paní Granadosová?
Já, vy, šťastní.
Ale no tak, do toho, madam.
Rozumíte tomu, co vám říkám?
Budu mluvit španělsky, abyste mi rozuměly.
Dámy, vy se anglicky nikdy nenaučíte.
Ve vašem věku už to není možné.
Mami, vím, že jsou to tvé kamarádky,
ale už jsem jim musel říct pravdu.
Udělals dobře.
Ano, jsou to hloupé staré dámy.
Nemůžeš na ně plýtvat časem a energií.
Jsou hluché jak poleno.
Díky za pochopení.
Richarde.
Kdy už využiješ toho, jak dobře vypadáš?
Už zase. Mami, nezačínej s tím.
Je to pravda, vypadáš moc dobře.
Místo učení angličtiny bys mohl stát před kamerou,
uspět jako herec. Nebo bys měl spíš být v Hollywoodu.
Už brzy se dostanu z téhle díry.
Pro všechny ty holky venku
musím být ve formě.
Čekají na pěkného černocha,
který jim naplácá, když budou zlobit...
A udělá je šťastnými.
Tento úžasný ebenový Adonis
se jmenuje Vico.
Dva roky strávil ve vězení za krádež a podvod.
Během této doby se věnoval cvičení,
aby vypadal jak Herkules, až vyjde ven.
Řekli jsme ti, že vězeňská pohodička
něco stojí, ne?
A pokud nezaplatíš,
bude to pro tebe mít vážný následky.
Ale já měl finanční problémy.
Dejte mi trochu času a já zaplatím, přísahám.
Dobře?
A to je právě další problém. Víc času ti dát nemůžu.
Je to škoda, kámo. Dokonce z toho mám výčitky.
-Musím tě pořezat v obličeji. -Ale proč?
Protože takhle to tady chodí.
Když nezaplatíš, poneseš následky. Rozumíme si?
-Ne. -Co se to tu děje?
Vico měl štěstí.
Tenkrát využil jeden ze svých sedmi životů.
Ten den ho, díky neefektivnosti soudního systému,
který během jeho trestu pochybil,
pustili na svobodu.
Když vyšel ven, neměl ani vindru.
Netušil, kam půjde.
Ale pořád měl úsměv na tváři a byl nezdolným optimistou.
Stále hledám
Známou krajinu
Na cizích místech Kde nemůžu najít
Tebe
Janet.
Svobodná matka.
Je to dobrá zpěvačka, ale má malý problém.
-Zdravím. -Hodně pije.
-Jak se máte? -Moc dobře.
-Krásně zpíváte. -Díky.
Jsem z talentové agentury, rád bych si s vámi promluvil.
Teď? Jak vidíte...
V pohodě. Nechám vám tu svou vizitku, zavolejte mi.
Souhlasíte?
-Díky. -Na zdraví.
Na zdraví.
Připište mi to na účet, prosím.
Humberto Sánchez.
Mám jen jednu otázku.
Jak se jmenuješ?
Janet!
-Co se děje? -Vstávej!
-Kolik je? -Půl deváté.
-Sakra, moje dcera. -Už jsem ji vzala do školy.
Nezvonil mi budík.
Protože ho ukradli,
spolu s mixérem, rádiem a penězi, které jsem tu nechala...
na zaplacení účtů!
Nevím, koho sis včera v noci přivedla,
ale mysli aspoň na svou dceru. Taky tu bydlí.
Je moc malá na to, aby pochopila životní styl své matky.
A já jsem tvá sestra.
Podívej se na mě! Jsem tvá sestra.
Ne máma.
Měla by ses stydět.
Dnes je velmi zvláštní den.
Když jsme si stanovili plány růstu pro tento rok,
mnoho lidí bylo skeptických.
Dnes jsme se tu sešli,
abychom oslavili
tyto úžasné výsledky.
Musím poděkovat svému týmu,
našemu týmu, představenstvu,
kteří mě tolik podporovali.
Děkuji svému manželovi.
A chci, abyste věděli,
že bez vás bych to nezvládla.
Jde o výsledek úsilí nás všech,
mnoha lidí...
Dnešek měl být pro Rosarii tím nejlepším dnem.
Dnem, kdy všechno její úsilí dojde uznání.
Měl to být radostný večer plný oslav.
To tedy nebyl.
A pokud mám být zcela upřímná,
když jsem před těmi lidmi stála,
cítila jsem nostalgii.
Vzpomínám, jak jsem byla normální zaměstnankyní,
pracovala od devíti do pěti, měla šéfa
a každý páteční večer se chodila bavit se svými kolegy.
Pamatuji si to moc dobře.
Teď mě pohlcuje autonomie, za kterou jsem tak bojovala.
Celý den se nemůžu hnout od toho zatraceného telefonu a počítače.
Víš, jak dlouho už obědvám sama v kanceláři?
Hodně dlouho.
Víš proč?
Protože už nemám kolegy, jen podřízené.
Lidi, kteří mě nerespektují, ale bojí se mě,
protože na mně závisí jejich práce.
Je to směšné.
Stálo mě to tolik času, peněz a energie, abych se sem dostala,
a nedošlo mi, že se měním v oběť svého největšího
a jediného nepřítele, před nímž nemohu uniknout,
sebe samotné.
Co kdybych ti řekl, že mám nápad?
Nedívej se na mě takhle.
Společnost nás požádala,
abychom poskytli právní poradenství ohledně smlouvy na novou show,
a já ty lidi neznám.
Oni neznají tebe a nemusí vědět, kdo jsi.
A co tě napadlo?
Ten nápad se týká mě.
Jmenuji se Humberto Sánchez Guerrero
a mám talentovou agenturu.
Byl to vlastně sen mé ženy Mileny.
Jako poctu své ženě se nyní snažím
postavit naši společnost zpátky na nohy.
Nebylo a nebude to snadné,
ale alespoň se snažíme.
Díky, že jste přišli.
Že jste mi vzali telefon.
Hele, kámo, v čem vlastně budeme účinkovat?
V e-mailu nic nebylo.
Tentokrát nebudete dělat komparz v televizním pořadu.
Místo toho budete napodobovat gospelový sbor při vystoupení Andrése Cepedy.
Napodobovat?
Chcete říct, že nebudeme zpívat?
Ne.
Hlasy sboru budou nahrány předem.
Budete jen otvírat pusu.
Proč si nenajmete opravdový sbor?
Protože producenty pořadu zajímá to,
jak budete na pódiu vypadat.
Chtějí něco působivého.
Kdy se bude zkoušet?
Každý den odpoledne.
Nešlo by to večer?
Pracuji jako sekretářka v kanceláři.
Ale já pracuji v noci. Odpoledne mi perfektně vyhovují.
Nám také. Máma by neměla být dlouho vzhůru.
Nemluv za mě, Richarde, mám svou pusu.
Ponocování pro tebe není dobré, mami.
Klid, řeknu si o volno.
Díky.
Kámo, proč... Proč je ve skupině ten běloch?
Ale mami... Podívej se na nás a na něj.
Mohl by být rozlišovacím faktorem, budeme tak inkluzivní.
Inkluzivní? Etničtí? Osobití?
Já nevím.
Ano. Jsem tady, protože jsem Humbertův kamarád.
Jak říkal, už jsme spolu pracovali,
a protože mě opustila žena...
Myslí si totiž, že jsem k ničemu,
a protože zažívám nejhorší období svého života.
A pokud nebudu něco dělat...
Zastřelím se.
Nemám nic proti tomu, abyste byl v naší skupině. Vítejte.
Děkuji, madam.
Nina a Andrés jsou gospeloví zpěváci.
Budou mít na starosti zkoušky a režii, aby to všechno...
vypadalo realisticky.
To je pravda.
Musíme si především uvědomit, že gospel je hudba, která má myšlenku,
je to hudba štěstí, smíření a harmonie.
Je to hudba, při které tančíte tělem, hlasem, rukama.
Nohy vám při ní dupou po podlaze a boky se houpou v rytmu.
Zdravím!
Schůzka byla ve tři.
Ano, nemohl jsem najít adresu, ale už jsem tady.
Ten chlap je zloděj.
Lidi, musíme ho udat na policii.
Styď se. Je to tvá sestra.
Jsi ostuda naší rasy.
Když o tom tak přemýšlím, než ho udáme,
měli bychom mu namlátit.
Opravdu, tihle lidé se jinak nepoučí.
Nejdřív mi vrať peníze a věci.
Víš... Já už to všechno prodal. A ty peníze...
Vidíte? Co jsem říkala...
Poslouchejte. Vím, že vám to může být jedno,
ale já jsem opravdu v...
Jsem v zoufalé situaci. Proto...
Proto jsem to udělal. Ale hledám tu novou příležitost.
Lháři. Měli bychom ti nakopat zadek.
-A dost. -Já mu věřím.
Prosím tě, mami.
-Madam. -Můžu něco navrhnout?
Možná existuje řešení, které bude vyhovovat všem.
Ať tu zůstane.
Ta perfektní skupina, kterou jste dali dohromady, zůstane celá
a tento mladý muž dostane příležitost, kterou chtěl.
Za peníze, které si tu vydělá, může paní koupit věci, které jí ukradl.
A my všichni se dostaneme do gospelové nálady, o které tady pán mluvil.
-To je fakt. -A co já?
Vy se musíte naučit větší toleranci.
Amen.
Pět, šest, sedm...
Moment...
-Ty, kamaráde. -Ano?
Nesmíš tolik přemýšlet.
Ať tvá mysl zapomene na choreografii. Nech promluvit své tělo.
Dobře. To nebude lehké, ale fajn.
-To zvládneš. -Omlouvám se.
Kvůli tomu běloušovi tu budeme celé odpoledne.
Prostě mu chybí melanin.
Trpělivost.
-Trpělivost? -Trpělivost.
S dovolením.
Humberto,
rytmus a energii má člověk v krvi.
Buď to tak je, nebo není.
Ten bělouš to v sobě nemá.
Má pravdu.
Vezmeme to od začátku.
Pět, šest, sedm a...
Jestli ti tanec nepůjde, neboj se.
Ještě potřebuji herce.
A ty jsi ten nejlepší.
Ne, nepotřebuješ mě a oba to víme.
Udělal jsi dost, už když jsi mě u sebe nechal bydlet.
-Ne. -Nechme to tak.
-Pane Humberto, můžete na chvíli? -Povídejte, paní Lorenzo.
Myslím, že váš problém mohu vyřešit.
S tím tancem.
Pět mínus dva?
Vezmeme pětku, odečteme dvojku a vyjde nám...
-Tři. -Perfektní.
Udělal bys pro mě něco?
Běž pryč od mé dcery.
Mami, Vico mě naučil sčítat a odčítat, byla to zábava.
Vážně, zlato?
-Jak to? -Prostě byla.
Ty ses zbláznila, mami.
Ale je to perfektní.
Naučíme toho chudáka křesťana tančit a on tě naučí hrát.
Ale podívej se na něj, mami.
Má obě nohy levé, nemyslím, že mě něco naučí.
Richarde, nesuď lidi tak rychle.
Dej mu šanci, nemáš co ztratit.
Čas, mami. Čas.
A ty máš snad co dělat?
To bolelo.
Jak jsi toho kriminálníka mohla znovu přivést do našeho domu?
Na něco se tě zeptám, Lolo.
Naučila jsi tu holku sčítat a odčítat?
-Ne, ale jak jsi mohla... -Já taky ne.
Nevím proč, ale ten chlap je výborný učitel.
Učitel?
Je to zloděj, Janet. Zloděj.
-A teď jsme kolegové. -Ne.
Pokud mi s malou pomůže, je to v pohodě.
Vážně? Copak si neuvědomuješ, že by mohl být nebezpečný?
Dobře.
Nespustím z něj oči. Slibuju.
To ti určitě nebude dělat problémy.
Rychleji. Raz, dva. Raz, dva. Raz, dva. Richarde!
Vidíš, mami? Ten trouba má obě nohy levé.
Děkuji, madam. Ale radši půjdu...
Ale no tak, Vicente. Neodcházej. Klid, dýchej, uvolni se.
Richarde, soustřeď se na to, co máš dělat.
-Opakujte po Richardovi. -Ano.
-Když to zvládne on, tak každý. -Mami!
A raz, dva, tři.
Raz, dva, tři. Raz, dva, tři.
Raz.
Síla!
Vicente, dávej pozor na načasování hudby.
Umíš počítat, kámo?
-Richarde. -To je lepší, Vicente.
Dobré odpoledne. Promiňte, že jdu pozdě, provoz byl hrozný.
Dobře, začneme znovu.
Musíte vyjíždět dřív. Dochvilnost je důležitá.
-To platí pro všechny. -Ano, promiňte, už se to nestane.
Pět, šest, sedm, do toho.
Kéž tu zprávu dostaneš
To je ono.
Abys věděl, že lituji...
To je ono, síla.
Že žádám o odpuštění
Že na tebe nemohu zapomenout
Síla!
Každý den mi chybíš víc
Musí to být teď?
Neměla jsem dovolenou pět let, Marcelo.
Navíc mi už volali z personálního. Nelíbí se jim, že mám nevybrané volno.
Ano, rozumím.
Ale zrovna teď tě tu potřebuji pořád.
Takhle to bylo vždy, ale teď je to jiné...
Nechtěl jsem ti to říkat dřív, protože to potvrdili včera v noci,
ale nakonec jsem tě poslechl.
Za tři dny přijdou lidé, z poradenské firmy, kterou jsem najal.
Pomohou nám s restrukturalizací společnosti.
S jakou restrukturalizací?
Musíme omezit provoz.
Díval jsem se na čísla a máš pravdu.
Máme víc zaměstnanců, než potřebujeme.
A i když to nikomu z nás není příjemné,
musíme s tím něco udělat.
Propouštění?
A právě proto potřebuji, abys tu teď tři měsíce s těmi konzultanty
byla pořád.
Raz, dva, tři...
-Už teď to zní mnohem lépe. -Díky.
Omlouvám se, byl jsem mimo rytmus?
Vůbec to není lepší, mami.
Já vidím obrovské zlepšení.
Pokračujte dál, já zatím udělám kávu.
Tohle bude trvat. Sladíte, Vicente?
Ne. Snažím se žít zdravě. Díky.
-Já si dám... -Dokud se nestaneš lepším kolegou,
nedostaneš nic, jasné?
Řeknu ti to takhle, kámo.
Udělej nám všem laskavost a vzdej to.
Vidím, že se snažíš, ale nám nebudeš stačit.
Máš před sebou ještě dlouhou cestu.
Ale podle tvé mámy se zlepšuju.
Ale no tak. Má máma je reinkarnovaná Černá Madona.
Nechce ranit tvé city.
Ale ty... nemáš na tanec vlohy.
Pojď, princezno, vystydne ti čaj.
Můžeme si hrát?
Podívej, tady máš čaj.
Hraješ si už moc dlouho, mladá dámo.
Dohodli jsme se, že se vrátíš k domácím úkolům.
Ale ten čaj...
Co chceš?
Musíme si promluvit.
Nemáme o čem mluvit, Alexi.
Požádám o opatrovnictví.
Je zřejmé, že tohle pro Lili není dobré místo.
Pracuješ každou noc a během dne spíš.
Pořád piješ a nevzdáš se svého šíleného životního stylu.
Co kdybych ti řekla, že máš špatné informace?
Už nepracuji po nocích. Teď zpívám s Andrésem Cepedou.
Natáčíme desku a pojedeme na turné.
Ty své výhrůžky si můžeš strčit tam, kam slunce nesvítí.
Co je to za mladíka?
Do toho ti nic není.
Radši si sežeň právníka. Budeš ho potřebovat.
Pozdravuj Lili.
Cepeda?
Příteli, okresní prokurátor si může najít důvody,
aby na vás vydal další zatykač, a vy pak budete v háji.
Navrhuji, abyste zmizel, a to co nejdřív.
Jak to můžete říct?
-Jste můj právník. -Právě proto.
Říkám to, jak to je.
Nezapomeňte, že jste se dostal ven díky vypršení podmínek,
a ne proto, že jste prokázal svou nevinu.
Na zdraví.
Pane, já ale...
-Teď zmizet nemůžu. -Proč ne?
No... Mám práci.
Práci, nebo kamarádku s výhodami?
No, to taky.
Vy se mi snad zdáte, to je skvělé. Na zdraví.
Když už o tom mluvíme, pane...
Janet, tak se jmenuje...
Má problémy se svým bývalým manželem.
Chce jí vzít dceru.
Nevím... Mohl byste jí pomoct?
Dát jí nějaké právnické rady, nebo tak něco?
Jsem zoufalý
Každý den mi chybíš víc
-To stačí. -...čtyři a...
Moment, všichni začněte od začátku. Jdeme na to.
Pět, šest, sedm a...
Říct ti,
že toho lituji
Že žádám o odpuštění
Že na tebe nemohu zapomenout...
No tak. S úsměvem.
Omlouvám se. Netuším, co se stalo.
Rosario obvykle chodí včas, ale dnes...
No...
Jsme připraveni schůzku zahájit ihned.
Moc se omlouvám. Byl hrozný provoz.
Ráda vás poznávám. Jsem Rosario Ibarguenová.
Už jste začali?
Ano.
Pojďme.
-Hezký den. -Uvidíme se později.
Díky.
Můžeš mi říct, co se s tebou děje?
Tohle je poprvé, co jdeš pozdě, a tohle byla velmi důležitá schůzka.
A co to máš za přístup? Zacházíš s nimi jako s nepřáteli.
Říkala jsem, že byl hrozný provoz.
Rosario, buď, prosím, kreativnější.
Říkám pravdu.
Proč jsi k nim byla tak agresivní?
Jen jsem jim řekla svůj názor, Marcelo.
Před dvěma měsíci jsi měla jiný.
Připomínám ti, že ti konzultanti tu jsou díky tvé zprávě
a doporučením, která jsi v ní uvedla.
Co kdybych ti řekla, že jsem se v ní unáhlila?
Nejdřív tady pro dámu seženeme práci na plný úvazek.
Práce ve sboru se nepočítá?
Počítá, ale stabilní zaměstnání by bylo lepší.
Nezapomeňte, že lhaní bývalému o Andrésovi Cepedovi
vaší věci nepomůže.
Nechtěla jsem se tím idiotem nechat ponižovat.
Drahá, v takových chvílích je právě důležité zachovat klid.
Máme tedy šanci ho porazit?
Je moc hezké, že řekl „máme“.
Budeme bojovat tak, jak se má.
Můj kamarád vede call centrum a dluží mi laskavost.
Požádám ho, aby vás tam zaměstnal.
Ale to budu muset skončit ve sboru.
No...
Bylo by to tak nejlepší, ale je to na vás.
Marcelo byl v šoku.
A?
Bude to s ním a konzultanty dlouhý boj.
Chce propouštět.
A pokud ho chci přesvědčit o opaku, musím mu nabídnout alternativu.
A máš ji?
Ještě ne.
Ale na něco už přijdu.
A na to potřebuji čas.
Zítra... před zkouškou v divadle
skončím ve sboru.
Ne, to mi nedělejte. Prosím.
Pane Humberto, doma řeším vážné problémy
a musím odjet z města.
Zůstaňte na zkoušku a pak si promluvíme. Dobře?
Jsme připraveni?
-Ne, nejsme. Tak jo. -Pane Mario... Lidi, prosím.
Chci vám dostat do hlavy, pokud ji tedy máte, čtyři věci.
Za prvé, chtěl jsem opravdové zpěváky. Opravdové umělce.
Producenti chtěli komparz, díky tomu jste tu.
Takže vás budu sledovat. Nespustím z vás oči.
Za druhé, nemám rád odmlouvání. Mé slovo je zákon.
Za třetí, nepřipouštím chyby.
Za čtvrté, v tomto projektu jsou jen dva nepostradatelní lidé.
Cepeda a Bůh. Kdo je Bůh? Já. Je to jasné?
Co je to za chlapa?
Ředitel. Pojďme zkoušet.
Gospelový sbor na scénu. Na scénu.
-Rychle, pojďme. -Na scénu.
To ne! Stop!
Humberto!
-Humberto! -Ano, pane.
Jaké části „nepřipouštím chyby“ jste nerozuměl?
Jaké?
Ta dáma má problémy s kyčlí, chvíli jí to trvá.
A co s tím mám dělat?
Sehnat chirurga, aby jí transplantoval novou kyčel?
Pošlete tu stařenu pryč. Překáží, ať jde pryč.
Tomu říkám prekérní situace.
-Lidi, pojďte... -Humberto.
Máma musí odejít?
Načasování je v choreografii bohužel velmi důležité...
Děláš si srandu, kámo?
Jestli to myslíte vážně, tak já jdu taky. Neříkal jsem to, mami?
Dřív nebo později nás takoví lidé vždy zklamou.
Humberto?
Dělám to nerad, ale pokud paní Lorenza odejde, jdu taky.
Tak jo, pojďme se všichni uklidnit.
-Co když skončíme všichni? -Cože?
Čas pracuje pro nás. Show brzy začne, nestihnou najmout nový sbor.
Ředitel nám řekl, že nikdo tady není nepostradatelný.
Až na Cepedu a jeho. Vy jste ho neslyšeli?
Já ho přivolal.
Humberto, lidi! Jak to jde?
Pane Andrési.
Nic moc, pane Cepedo.
Proč? Co se stalo?
-Nadává mu za to, jak se choval. -Výborně.
Obávám se, že jsme si pana ředitele znepřátelili.
Bůh s námi.
Zpomalíme nástup sboru na scénu.
-Ano, pane. Díky. -Mně neděkujte.
Kdyby to bylo na mně, vyhodil bych vás.
Čemu se smějete?
Ale protože jste si stěžovali u Cepedy, budu to tu muset s vámi přežít.
Ale nebude to navždy, protože já nezapomínám. Nikdy.
Dřív nebo později vás vykopnu na ulici jako psy.
Tohle nebude trvat věčně.
Co jste zač? Nuly.
Průměrní lidé, co si hrají na umělce.
Jste tu jen proto, že má Cepeda dobré srdce.
Víc než by měl mít.
Všichni jste udělali chybu. Naštvali jste Boha.
A Bůh nemá rád, když ho zpochybňují bezvýznamní lidé, jako jste vy.
Chcete válku? Máte ji mít. A prohrajete ji.
Ještě jedna věc. Ujistím se,
že budete mít všude zavřené dveře.
Takhle se zavřou. Přímo před vašimi obličeji.
Je to proto, že jsme černoši?
Ne. Já mu...
Všichni se uklidněte. Prosím.
Ten idiot nám vyhlásil válku, tak ji bude mít.
Nenecháme se z té show tak snadno vykopnout.
Takže jsi neskončila.
Ne.
Neskončila.
Nevím, jak zařídím,
abych byla ve stejný čas v kanceláři i v divadle, ale to nevadí.
Nevyhraje, jako že se jmenuji Rosario Ibarguen Casienová.
Nic lidi tolik nestmelí a nevrátí jim víru v týmovou práci
jako společný nepřítel.
Musíme tomu vidlákovi ukázat,
že otroctví v Kolumbii skončilo před 171 lety.
Musíme mu ukázat, že máme vůli a houževnatost.
Ano.
-Musí černochy respektovat. -Ano.
A tebe, Vicente, tebe oficiálně prohlašuji za černocha.
Ano, má rasa.
Hurá!
Vicente, klid, kámo.
Teď je naprosto zásadní, aby sbor vydržel.
Ukážeme tomu snobovi, čeho jsme schopni.
Ty mi snad nevěříš?
Ano,
věřím ti.
Jde jen o to, že...
Opravdu se mi líbíš, Janet.
Fascinuješ mě, ty...
Nenech se zmást.
Navzdory tomu, co se stalo s Lili, a že jsme kolegové,
jsem nezapomněla, co jsi mi udělal.
A navíc teď žádný románek nehledám.
Tak se soustřeďme na to podstatné, prosím.
Ty jsi šéf.
KREJČOVSTVÍ
-To je vaše? -Ano, moje.
-Už jste si to zkusila? -Ano.
Moc děkuji.
Podívejme na to.
To je skvělé.
-Kde je váš? -Chci zkusit tohle.
Moc děkuji.
Poslouchej mě, Marcelo.
Ten den jedu pryč s Antoniem...
Ne. Nerozumíš mi.
V mém manželství nastaly problémy.
A když teď něco neuděláme, bude to v háji.
Ano.
Nechám ti tam... Nechám ti tam návrhy,
aby sis je mohl projít.
Jen tě chci požádat o laskavost.
Nic nerozhoduj, dokud se nevrátím.
Dobře, díky.
-Ahoj, Janet. -Co se děje?
Promiň, že tě obtěžuji, ale přišel ti dopis.
Od koho?
Od soudu pro rodinu.
A co se v něm píše?
Že máš za tři dny přijít na první slyšení
ohledně péče o malou.
Odkud máte tohle číslo?
Máme tvé číslo, příteli.
Jsme velmi efektivní. Víme, kde bydlíš
a co děláš. Mimochodem, jste připraveni na premiéru?
Možná se přijdu podívat.
Proč mi voláš?
Proč?
Abych ti připomněl, že nám dlužíš prachy.
A varoval tě, že když do měsíce nezaplatíš,
sbor si bude muset
hrát s panenkami, nebo nevím...
Přemýšlej o tom, kámo.
Kdy už přestaneš kouřit to svinstvo?
-Ruce nahoru. -Nahoru. Podívej na toho pomalého idiota.
-Vydržte, doleva, nahoru! -I ta stařenka je rychlejší než on.
Vnímejte světlo.
-A pomalu dolů. -Vnímejte světlo
-Vydržte. -To nebylo pomalu.
Uděláme to znovu.
Musím to zase snášet?
Bylo to náročné slyšení. Právník Janetina bývalého byl ostrý.
Obvinil ji, že je nezodpovědná.
Že s dcerou netráví čas, moc pije
a tahá si domů chlapy...
A že lže.
Snadno zjistil, že její práce s Cepedou
není úplně opravdová.
Že dělá jen komparz.
Byl to tvrdý úder.
Jak to myslíš, že spí?
Abych byla upřímná, je dost opilá.
Ví přece, že dnes je ta premiéra.
Ano, já vím.
Měla dnes slyšení u soudu pro rodinu,
neřekli jí dobré zprávy, tak má krizi.
To snad není možné. Ne dnes.
Marcelo je tady.
I s investory.
Zlato, musíš se uklidnit, ano?
Problém je v tom, že si myslí, že jsme odjeli.
Pokud nás tu uvidí, budu mít potíže.
Ne, zlato, nevšimne si, že jsem tady. Neboj se.
Udělej přesně to, co ti řeknu.
Za pět minut potřebuji všechny na scéně.
Všechny. Ano?
-Za pět minut. -Ano, pane.
Vicente.
Co se děje? Mluvil jsi s Janet?
Je doma. Úplně namol.
Sakra. Co budeme dělat?
Máme půl hodiny na to, abychom ji sem dostali.
-Dobře. -Zbývají čtyři minuty.
Ano, pane.
Takže?
Umíš jezdit na motorce?
Dobrý večer, Bogoto.
Toužím
A mám čas Ti zazpívat tisíc písní
Mám příběhy Musím ti něco říct
A ty dnes přijdeš A já ti dám
Svou ruku
Janet, slyšíš mě?
Asi se teď cítíš jako já před několika týdny.
Měl jsem dům, práci,
ženu, kterou jsem zbožňoval...
Ženu, která měla dost života s nulou.
A došlo to tak daleko, že jsem se doma cítil nepotřebný,
nadbytečný,
jako někdo, kdo jí překážel.
Dělal jsem jí ostudu.
Cítil jsem se strašně.
Věř mi, bylo to hrozné.
Nevím...
Ke sboru jsem se přidal jen ze setrvačnosti,
Humberto na mě naléhal. Nic jsem od toho nečekal.
Ale teď mám pocit, že někam patřím.
Že mě někde potřebují.
Našel jsem si své místečko.
Vím, že to nebude trvat věčně, ale dokud to tak je,
udělám cokoliv, abych ho ubránil.
Proto jsem tady.
Protože i ty jsi součástí toho, co mě drží při životě.
Tohle potřebuji víc než kdy jindy.
Nic jiného už nepotřebuji.
Jen tohle, Janet.
Prosím, pomoz mi.
A sobě taky.
Nemysli na smutnou minulost
Neodmítej lásku, zasloužíš si ji
Pojď si ke mně sednout Podívej na ten den
Který začíná
Toužím
A mám čas Ti zazpívat tisíc písní
Mám příběhy Musím ti něco říct
A ty dnes přijdeš A já ti dám
Svou ruku
Toužím
Co se děje, šéfe?
Vicente nevolá.
-Měli by být na cestě. -A co Andrés a Nina?
Proč myslíš, že tu dnes nejsou?
Jeli na vystoupení do Cali.
Musíme věřit v Boha.
Tak jo.
Odcházím a všechno ti nechávám
Odcházím a nechávám tu svůj život
Promiň, Vicente, ale touhle rychlostí to nestihneme.
Proč mě nenecháš řídit?
Neboj. Po tom množství kávy a všem, cos mi řekl,
jsem víc než vzhůru.
Dobře, tak jo.
Neboj se, umím řídit, se mnou jsi v bezpečí.
-Je čas, Humberto. -Dobře.
Lidi... Je to tu.
Rychle, jdeme.
Honem, jdeme.
Dejte do toho všechno. Zlomte vaz.
Gospelový sbor na scénu.
Mé písně
Nese vítr
City se změnily v nářek
Na kouřové signály
Neodpovídáš
Ale já se nevzdám, dokud se nevrátíš
Poslal jsem ti vzkaz v láhvi
Která se ztratila v moři tvé lhostejnosti
Vím, že je to moje chyba, že mě nemiluješ
Jak ti to mám vysvětlit?
Kéž bys tu zprávu dostala
Že toho lituji
Že prosím o odpuštění Že na tebe nemohu zapomenout
Ať tě ta zpráva přiměje přemýšlet
A přesvědčí tě k návratu
Jsem zoufalý A každý den mi chybíš víc a víc
Kdybych se s tebou mohl telepaticky spojit
Cítila bys, jak moc tě miluji
Kdyby k tobě dosáhly mé city
Snadno bys mi odpustila
Kéž bys tu zprávu dostala
Že toho lituji
Že prosím o odpuštění Že na tebe nemohu zapomenout
Ať tě ta zpráva přiměje přemýšlet
A přesvědčí tě k návratu
Jsem zoufalý A každý den mi chybíš víc a víc
Zlomila jsi mi srdce
Tlačím na tu ránu
Poslala jsi mě pryč a dala mi sbohem
Kéž bys tu zprávu dostala
Že toho lituji
Že prosím o odpuštění
Že na tebe nemohu zapomenout
Ať tě ta zpráva přiměje přemýšlet
A přesvědčí tě k návratu
Jsem zoufalý
A každý den mi chybíš víc a víc
Že na tebe nemohu zapomenout
Kéž bys tu zprávu dostala
Že toho lituji
Že prosím o odpuštění
Že na tebe nemohu zapomenout
Zvládli jsme to!
Zvládli jsme to, mami. Zvládli.
-Zvládli jsme to! -Jsem dojatá.
Vidíte, že to šlo? Nádhera.
Udělejte mi laskavost.
Můžete mi vysvětlit, proč slavíte?
Vážně to nechápu.
Co slavíte? Bylo to příšerné vystoupení.
Tempo bylo špatné, nastoupili jste pozdě a všichni jste přehrávali.
Bylo to hrozné!
Gratulace, lidi! Byli jste fantastičtí! Moc se mi to líbilo.
Mám vás všechny moc rád.
Mám vás moc rád a moc vám děkuji.
Díky, mistře.
Gratuluji.
-Díky. -Moc děkujeme za ocenění naší práce.
Vy mu věříte?
-Je to umělec. -Víte, proč to řekl?
Protože je nadšený z té show. A je mu vás líto.
Ale to na mě neplatí.
Na oslavy je brzy.
Nepřipustím žádnou další chybu.
Nedávám druhé šance a líto mi vás není.
Ne. Ani trochu.
Já vám ukážu, kdo jsem.
„Já vám ukážu, kdo jsem.“
-Jak se máš? -Dobře, díky za optání.
-Jaký byl výlet? -Moc fajn.
Myslíš, že to s Antoniem urovnáte?
Jsme na dobré cestě.
Tak to je skvělá zpráva.
Věřila bys, že jsem viděl to vystoupení?
A ty tmavé brýle a kudrnaté vlasy ti moc slušely.
Neřekla jsem ti to, protože jsem nevěděla, jak budeš reagovat.
Nevěděla jsem, jak to bude fungovat.
Ale pokud mám být naprosto upřímná,
jsem v tom sboru ráda.
Tak moc, že kdybych si musela vybrat mezi ním a touto společností,
pro kterou jsem toho tolik udělala, vyberu si sbor.
Takže pochopím, když mě požádáš, abych dala výpověď.
Jen mě, prosím, nech, abych předložila ten návrh, co jsem ti poslala.
Nic víc už chtít nebudu.
Dlužím to všem svým kolegům.
Ne, jen jsem ti chtěl poblahopřát.
To vystoupení bylo skvělé.
A není co předkládat, Rosario.
Tvůj návrh jsem četl a líbil se mi.
Konzultanti dnes odpoledne odjíždějí
a my to tu dáme do pořádku i bez propouštění.
Myslím, že někdy... Ne, nejen někdy. Vždy máš pravdu.
Těm lidem toho hodně dlužíme.
A myslím, že z nich uděláme součást řešení.
Děkuji.
To, co ti teď řeknu, zůstane jen mezi námi.
Slyšel jsem, že možná pojedeme na celostátní turné.
Ty si ze mě děláš srandu.
Dokonce nás zvou do USA, co ty na to?
Nevěřím ti.
Co se děje?
Humberto?
Rád vás poznávám.
Určitě jste nevěděli, že tenhle krasavec
byl dva roky ve vězení
za krádeže a podvody.
A dostal se ven díky neefektivnosti soudního systému.
Důležitější ale je, že si tenhle klenot udělal během svého „studia“
dost vysoké dluhy.
Dluhy, díky kterým se mu tam žilo dobře.
Dluhy, které ho budou stát život, pokud je nesplatí.
Nyní tedy
existují dvě možnosti.
Buď
je za něj
zaplatíte,
nebo si do sboru budete muset najít jiného černocha.
Protože zmizí z povrchu zemského.
Co vy na to?
Sice nevím jak, ale já ti to vrátím, jasné?
Čestné skautské.
Musíš ty peníze sehnat.
To, co jsem ti dal, ti získá čas, ale problém to nevyřeší.
Mohu pokračovat ve sboru?
Až vyprší splatnost, bude sezóna končit.
Uvidím, co se dá dělat.
To je ale situace, kámo.
Vico,
ty se vyznáš v podsvětí?
Protože bych od tebe něco potřeboval.
Dobře ti zaplatím.
Mám už dost toho, jak se mnou každý jedná jako s idiotem.
Zrovna jsem byl na policejní stanici.
Jsou zatčeni za napadení.
Proč?
Zbili muže, který chodil s Vicentovou ženou.
Já to věděl.
Věděl jsem, že nám ten bělouš bude dělat problémy.
Lidi jako on to vždy pokazí. A to se taky stalo.
Ne, Richarde. Takhle o Vicentovi mluvit nebudeš.
Zapomněl jsi, žes ho oficiálně prohlásil za černocha?
Mami, to s tím nemá nic společného.
Přestaň s těmi výmluvami. Promluvíme si později.
Takhle jsem ho nevychovala.
-Ale ty víš, mami, že... -Dost. Uklidni se.
Nina a Andrés dnes za Vica a Vicenta zaskočí,
než vymyslíme, co dál.
Omlouvám se za svá slova.
Ale teď bude mít ten běloch Mario dokonalou záminku,
aby nás vykopl ze sboru.
Proč?
Potřebuje sbor a ten mu můžeme dát.
-Netvrďte mi pak, že jsem to neříkal. -Pojďme zkoušet, prosím.
Pojď sem, Humberto.
Povídejte.
-Myslíš si o mně, že jsem blb, že jo? -Ne, pane.
Myslels, že si nevšimnu, že ti chybí dva lidé?
Mají rodinné problémy a nemohli přijít.
Cože?
Mají rodinné problémy a nemohli přijít.
Rodinné problémy.
Takže pokud se něčí otec chytí do rybářské sítě
nebo se potopí kánoe něčí matky, je to snad můj problém? Ne, je tvůj.
A řešením je ohrozit show a začít improvizovat.
Pane Mario, Andrés a Nina jsou skuteční gospeloví zpěváci.
Navíc tu s námi celou dobu byli, vědí, co mají dělat.
-Jsou to profíci... -A dost.
Poslouchej mě, Humberto.
Kdyby producenti potřebovali profesionální zpěváky,
měli bychom je tady. Ale my potřebujeme komparz.
A to přesně tihle lidé jsou. Proto jste tady.
Sbor bude stejný jako vždy,
nebo je to naposled, co jste vstoupili na jeviště.
-Je to jasné? -Ano, pane.
Naprosto jasné, pane Mario.
Co se děje? Jo. Jsem tu s chlapem bez vkusu.
A pak přišli z policie a řekli nám, že za nás právník zaplatil kauci.
-Vyšetřování pořád... -Probíhá.
Ale mohli jsme jít.
Právník?
Kde jste vy dva sehnali právníka?
To na tom bylo to nejdivnější. Nikomu jsme nevolali.
Jak je to možné, kámo?
-Netuším. -Duch svatý.
Včera večer jsem se k němu modlila a on to zařídil.
To je hezké, paní Lorenzo. Jsem ráda, že jste v pořádku.
-Díky. -Co vás to sakra napadlo?
Potulovat se kolem a hrát si na gangstery?
Pomysleli jste i na nás?
Je mi úplně jedno, jak naložíte se životem.
Ale tohle vystoupení bohužel pokaždé vyžaduje stejnou skupinu lidí,
takže vás až do konce sezóny žádám,
abyste se chovali zodpovědně.
Pak si klidně táhněte do pekla. A já doufám, že už se nikdy neuvidíme.
Šlo to hladce, jako vždy.
Ano, Humberto se zlobil na Vicenta a Vica.
Skoro to neustáli.
Ještě jsem ti nepoděkovala za to, co jsi udělal.
Zachránil jsi nám život.
Rádo se stalo, lásko.
A co ti k tomu řekli?
Že to zařídil Duch svatý. To je, co?
Vážně? To je má nová kvalifikace?
Líbí se mi to. Dám ti slevu na své právnické služby,
ale dlužíš mi kauci.
Zaplatím ti, až se vrátím domů.
Mám pár nápadů, které se ti budou líbit.
To zní moc dobře.
-Posílám pusu. -Tak jo, zlato.
Brzy se uvidíme, můj oblíbený právníku.
Zavoláme si.
Tady to podepiš. A je to.
-Pánbůh zaplať. -Díky.
-Moc děkuji. -Ne, já děkuji.
-Díky. -Děkuji.
Není to zrovna málo.
Promiň, ale pro tebe nic nemám.
Musel jsem odečíst to, cos dlužil Janet a mně.
Chceš si s ní promluvit?
Ne, nechme to tak. Díky.
Vico.
Potřebná úleva v okamžiku nouze.
Ber to jako bonus.
A nikomu to neříkej.
Děkuji.
Pánové, dámy.
Všem vám děkuji. Naše show
se nestala jen skutečností, ale také úspěchem.
A tak si teď pořádně zatleskejte.
Mám pro vás také novinky, které se vám budou líbit.
Právě jsme podepsali smlouvu s Městským divadlem v Medellínu
a chtějí, abychom ve městě věčného jara strávili měsíc.
Dále prosím
o velký potlesk pro náš gospelový sbor,
se kterým se dnes rozloučíme. Toto je jejich poslední vystoupení.
Potlesk na rozloučenou.
Pane Mario, povězte mi.
My nebudeme vystupovat v Medellínu?
Přesně tak. Nejedete tam.
Pochopte, prosím, že nemáme tolik peněz
na dopravu,
hotely, jídlo, protože vy hrozně jíte,
výplaty, když je v Medellínu tolik lidí, kteří nám mohou pomoci
a udělat tu samou práci.
Pochopte jednu věc, prosím.
Vy nejste sbor.
Jste komparz.
A ten se dá sehnat všude.
Užijte si poslední vystoupení.
Dnes cítím bolest, právě tady... ciao.
Pusťte mě na něj...
-Prosím? -To nic, pane Mario.
Dejte mi vědět, jestli můžu pomoct.
Probereme to jen mezi sebou.
Počkejme, až všichni odejdou.
Takhle se to neřeší.
Pane Humberto, musíme něco udělat. Přece to tak nenecháme?
Jsme součástí tohoto vystoupení.
Jsme důležitou součástí, sám jste to řekl.
Necháme toho blbce, aby se k nám takhle choval?
Chce, abychom si mysleli, že jsme bezvýznamní.
Máme závazky vůči panu Cepedovi, to je tak hodný člověk.
Nemůžeme ho opustit.
-Co můžeme dělat? Nechtějí nás. -Promluvme si s ním.
Paní Lorenzo, problémem není
dobrá vůle, ale rozpočet.
A co tedy uděláme? Nic?
Jedeme do Medellínu.
Pojedeme tam na oslovi, autem, v kánoi, jak bude třeba.
Mám tam sestřenici, která může ubytovat čtyři z nás a...
Mám strýce, který žije v Jardínu. Není to přímo Medellín, ale je to blízko.
A má farmu. Tam se vejdou další lidé. Je volná.
-Vážně? -Ano.
No tak, lidi. Počkejte.
I kdybychom jeli autobusem, nemáme peníze na jízdenky.
A co jídlo?
Můžeme něco uspořádat a vybrat peníze. Třeba tombolu, bazar, trh.
Nebo bingo. Mohl bych stříhat zadarmo.
Já bych mohla zpívat.
Nevím, jak můžu pomoct, ale udělám, co bude třeba.
Tak se mi to líbí.
-Takže? -Humberto?
Dobře.
Nejsme chudí.
A také nejsme mrtví, takže Medellíne, chystej se.
-Dobře? -Fajn.
-Pojďte se mnou, paní Lorenzo. -Ano, jste diplomati.
Jistě, co?
-...je v pohodě. Jestli pojede... -Pane Andrési.
Můžeme si promluvit?
Ne. Už odcházíme.
Pane Andrési, promiňte...
Chápeme, že kvůli omezenému rozpočtu s vámi
nemůžeme jet do Medellínu.
Není to možné. Jaká škoda.
Máme návrh.
Můžeme jet do Medellínu a vystupovat
za stejné peníze, které nám dáváte tady v Bogotě.
Ne.
Nechceme působit domýšlivě, ale vy nás potřebujete
a my vás teď nechceme opustit.
To je skvělý nápad! Úžasné, Mario. Jen si to představ.
A můžeme jim pomoci zaplatit za cestu, aby s námi mohli být v Medellínu.
-Díky. -Za málo.
Díky, pane Mario. Moc děkujeme.
-Mario. -Moc děkujeme, pane Andrési.
Díky, Bůh vám žehnej.
Lidi, jedeme do Medellínu.
Jedeme do Medellínu!
NÁPOJE
VÍTEJTE V KASINU
Dámy a pánové.
Nemohlo to dopadnout lépe.
Byl to velký úspěch. Jedeme do Medellínu.
Znovu.
Znovu. Musím se tu písničku naučit, než dojedeme do Medellínu.
-Chcete něco k jídlu? -Ano.
Dobře, za chvíli zastavíme.
-Skvěle! -Dobře?
Ale nesmí nám to trvat dlouho, jasné?
Bolest smyje mořská voda
Je to v pořádku
Bolest smyje mořská voda
Je to v pořádku
Bolest smyje mořská voda
Co budeme dělat, Humberto?
Jsou moc blízko.
Nic tu není, šéfe.
-Cože? -Nic jsem nenašel.
Víte, kde jsou ty prachy?
No tak! Kde jsou ty prachy?
Už jsem vám to řekl.
Vzal je Vico.
Musím se omluvit, hlavně dámám,
za tuto velmi nepříjemnou situaci.
To není na mně. Mám své závazky, chápete?
Musím vědět, kde je váš kámoš Vico.
Nevíte to náhodou někdo?
Víte, co se stane, když Vica nepřivedu?
Víte, co se stane?
Možná budu muset jít do důchodu.
A možná to bude v rakvi.
Panebože.
Chudák.
Nic o mně nevíte, jsem ženatý muž.
Mám dvě dcery na vejšce.
Dvě dcery. A co až tu nebudu, kdo jim zaplatí za školu?
Musíte pochopit, jak je to pro mě bolestivé.
Moje žena nemůže pracovat, a když nebudu ani já, kdo za školu zaplatí?
To tak bolí.
No tak, šéfe, vzmužte se.
Požádám vás o laskavost.
-Ne. -To ne.
-Počkejte. -Opravdu to nechci udělat.
Jestli mi neřeknete, kde je Vico, budu vás muset jednoho po druhém zabít.
Co jiného mi zbývá?
-Položte to. -Řekněte mi, prosím...
Opravdu to nerad dělám, ale když mi to neřeknete, budu muset...
Ne, je v Palmiře!
Je v Palmiře. Říkal, že musí jet navštívit rodinu.
Ale kde v Palmiře? Je to velké město.
Ptejte se na Guerrovy, každý je tam zná.
Říkal, že mu onemocněla matka, jel za ní.
-Využijte toho... -Jestli mi lžeš...
Jestli mi někdo z vás lže...
Přísahám na svou ženu, pane Gusi.
Hele, já jsem taky rodinný typ. Máte auto.
Když si pospíšíte, dostanete ho. Přísahám.
Přísahám Bohu a na své dcery.
-Jestli lžete... -Ne.
Nenuťte mě zabít někoho z vás, abych vám dokázal, že mluvím vážně.
-Ne. -Proč někoho z nich nezabiješ?
Ne.
-Pane Gusi! -Nemusíte nikoho zabíjet.
Jdeme, lidi. Rychle, prosím.
To snad není pravda.
Bojím se o Vica. Vypadají jako opravdu zlí lidé.
Zlí?
Proč jsi ho takhle prásknul, Vicente?
Stejně jsme o něj přišli.
Ale nemuseli jsme za ním poslat partu zabijáků.
Takže někdo z nás musí nést následky?
-Nechovej se hloupě, Richarde. -Klid.
-Uklidněte se! -To stačilo, rodino, uklidněte se.
Vico nejel do Palmiry, ani na autobusové nádraží.
Bude v pořádku.
Chcete vidět, co nám nechal za vzkaz?
Humberto a Vicente vám řeknou, proč jsem vás musel opustit.
Ale pokud se díváte na tohle video, určitě...
Narazili jste na lidi, kteří po mně jdou.
Nejdřív bych se rád omluvil za všechny problémy
a chci vám říct, že pro někoho jako já,
kdo ve svém životě nikdy nikoho neměl, jste...
to nejlepší, co mě kdy potkalo.
Nevěděl jsem...
Nevěděl jsem, jaké to je milovat nebo být milován,
a vy jste mi tu příležitost dali.
Doufám, že se někdy znovu setkáme.
Ale teď bude lepší, když se budu držet stranou.
Vicente ví, kde jsou peníze, takže...
S tím si nedělejte starosti.
Hodně štěstí s panem Mariem a Humberto určitě najde řešení,
jak mě nahradit.
Janet...
Obejměte ji za mě.
A postarejte se o ní.
Dejte na ni pozor. A na sebe taky.
Nikdy na vás nezapomenu.
Opatrujte se, ano?
Haló?
Ano, to jsem já.
Copak jsme ty lidi údajně neoklamali?
Údajně.
Ale právě mi řekli, že Vica dostali.
A jestli jim hned nepřivezeme peníze, zabijí ho.
-Nevím, může to být past. -Ne.
Zkoušel jsem mu volat a nebere to.
Musíme zavolat policii. Je to jediné řešení.
Varovali mě, abychom to nedělali.
Nemůžeme to riskovat. Mohli by mu ublížit.
Musíme tam jet a zjistit, co chtějí.
Paní Lorenzo.
Musíme tam jet?
Ano. Nenecháme vás v tom samotného. Nebo ano?
Ostatní někde mohou počkat, ale my jedeme s vámi.
Tak málo peněz jsem nečekal, ale teď mě mrzí, že jsem vás obtěžoval.
Mohl jsem něco udělat s vaším autem.
Kde je Vico?
Běž pro toho černocha.
Jménem svým i mých dcer
bych vám všem rád poděkoval za vaši solidaritu.
Opravdu jste nám zachránili život.
Co dcerky studují?
Ta nejstarší je na právech. Chce se stát kongresmankou.
A ta mladší studuje kriminologii.
Jednou se chce stát okresní prokurátorkou.
Musíte být pyšný.
To jsem, velmi. Je nejlepší ze třídy.
Málem jsi mě vyděsil k smrti.
Odpusťte, ale šťastné konce...
Strašně mě dojímají.
Co budeme dělat?
Pojedeme do Medellínu a uděláme svou práci.
Mami, uvědomuješ si, že nemáme peníze? Ani auto, natož čas?
Právě teď začíná zkouška.
Nemáme se tam jak dostat.
Určitě to zvládneš?
Nikdy.
Miluju tě.
-Ano, tam. -Mario.
-Pane. -Jak to jde?
Za mě dobře, pane. Ale sbor nedorazil.
Ten zatracený sbor se neukázal, já vás varoval, pane.
Ani nezavolali.
Neodpovídají mi na zprávy. Nic.
-Možná se jim něco stalo? -Jistě.
Našli si jinou práci za víc peněz.
Takoví prostě jsou. Já vás varoval, pane.
Jaká škoda, moc se mi líbili. Byli dobří.
Nebojte se, mistře. Už jsem nám sehnal novou skupinu z Medellínu.
Lepší kvalifikace za stejnou cenu. A mnohem zdravější.
Protože tamti nebyli v pořádku.
Nebyli to dobří lidé, viděl jste ta tetování?
Muži s náušnicemi, a ty vlasy...
Fajn, Mario. Dobře.
Lidi, musím se k něčemu přiznat.
Nejsem sekretářka.
Šéfuji nadnárodní společnosti
a jsem vdaná za velmi úspěšného právníka, který...
pomohl Vicovi a Vicentovi z vězení.
Jeho firma poskytuje právní poradenství pro naši show.
Nevěříte mi?
Ano, věříme. Už jsme to věděli.
Zaslechla jsem vás tu noc, kdy Vicenta a Vica zatkli.
A všem jsem to řekla.
-Proč jste mi nic neřekli? -Nepovažovali jsme to za nutné.
Jde o to, že...
V této skupině nezáleží na tom, odkud pocházíte.
Už se nestaráme o peníze
a všechny ty hlouposti, na kterých většině lidí záleží.
Jsme spolu proto, že nás to těší.
Chápete? Víme, že nezměníme svět, ale...
My jsme se mezitím změnili.
A víc nepotřebujeme.
To je moje Lorenza!
Povedlo se mi je odsud dostat.
To ne.
Ne.
Ne. Měli jsme dohodu a vy jste se neukázali. Odejděte.
Přijeli jste zbytečně. Vraťte se.
Už jsme zkoušeli s jinými lidmi a šlo to skvěle.
Pane Mario, my jsme pochopili moc dobře to, co jste nám řekl,
ale dostat se sem nás stálo obrovské úsilí.
Prošli jsme si peklem.
A pokud se rozhodnete, že nemůžeme účinkovat
protože jsme nebyli na zkoušce,
přijmeme to, protože vy jste koneckonců šéf.
Jste Bůh.
Ale pokud se tak stane, než odejdeme,
osobně vám ten váš rybí ksicht zmaluju tak,
že se vám z toho zamotá hlava.
Abyste nezapomněl, že komparz se musí respektovat.
-Ochranku. -Tyrane!
-Ochranku! -Sardanapaule.
-Lidi! Vy jste to zvládli. -Pane Andrési.
-Taková byla dohoda, pane Andrési. -Skvěle. Díky.
Vyhrožovali mi násilím, mistře.
Do očí mi říkali nevýslovné věci.
-Není mi dobře, pane. -Víte co?
Myslím, že je skvělé, že jste tady. S vámi se na pódiu cítím lépe.
Moc vám děkuji. Užijte si to. Jsem rád, že jste tu.
-Díky, pane Andrési. -Jdeme.
-A dost. -Není mi dobře, pane.
Všichni na místa. Jdeme.
Nechte toho.
Nechte mě. Nesahejte na mě.
Moc děkujeme, Medellíne. Tohle je pro vás s láskou.
Další píseň je poselstvím lásky a odpuštění,
a jmenuje se El Mensaje.
Raz, dva, tři, čtyři.
Co se stalo?
-Co se děje? -Co se stalo?
Mario. Co se stalo?
Co se stalo?
Co to děláš?
Co se děje? Co ten sbor dělá?
-Zpívejme s ní. -Ano.
Beze strachu
Panebože.
Tentokrát to opravdu udělali.
Můžu
Díky tobě
Jsem zjistil,
Že mohu žít
Beze strachu
Díky tobě mám pocit Že i při zatažené obloze
Mohu
To sny vytvářejí skvělé muže
Dobré muže
Kteří mají úspěch A jsou nohama na zemi
Svět, jak jej známe Nevím, jestli někdy skončí
Ale dokud jsem tady Budu tě milovat a říkat ti
Díky tobě jsem zjistil
Že mohu žít beze strachu
Díky tobě mám pocit
Že i při zatažené obloze Mohu
-Je to v pořádku -Jako ranní slunce
-Které zasvítí oknem -Bolest smyje
-Mořská voda -Dotkne se mé tváře a zmizí
Kapky deště Na mém okně
Mořská voda
Je to v pořádku Bolest smyje
Mořská voda
Je to v pořádku
-Je to v pořádku -Bolest smyje
-Bolest je pryč -Mořská voda
Je to v pořádku
Bolest smyje mořská voda
Je to v pořádku
Bolest smyje mořská voda
Je to v pořádku
Bolest smyje mořská voda
Je to v pořádku
Bolest smyje mořská voda
Myslíš to se mnou opravdu vážně?
Budeš mít rád i Lili a přijmeš ji?
Vyřešíš si všechny problémy se zákonem a najdeš si stabilní práci?
A hlavně,
dokážeš mě milovat takovou, jaká jsem?
Chaotickou,
trochu náladovou.
Trochu.
Jestli u mě chceš mít šanci, musíš na všechno odpovědět „ano“.
Bez výjimky.
Můžu si to promyslet?
Ne.
Ano.
Ano na všechno.
-Pitomče. -Ty jsi šéf.
Tohle je tvoje poslední šance.
-Nepromarni ji. -Nepromarním. Slibuju.
Není to krásný pár?
-To si děláš srandu, mami. -Co je?
Nic z toho není opravdové. Ti dva musí vyřešit hodně problémů.
Hlavně on.
Určitě zase brzy skončí ve vězení.
Nemusel by.
Můj manžel si pročetl jeho případ
a myslí si, že existuje možnost,
že by mohl dostat podmínku, pokud se bude chovat slušně.
A promluvíme si s odborníkem na rodinné právo z jeho firmy,
zda by nepřevzal případ opatrovnictví dcery Janet.
Myslíme si, že má slušnou šanci zvítězit.
Vědí to?
Proč myslíte, že jsou tak šťastní? Právě jsem jim to řekla.
-Jste anděl. -Ne.
Vzala jsem si toho nejlepšího právníka a muže na světě.
Který mi připomněl, že životní štěstí
si vždy nezajistíte honbou za úspěchem.
A že by nám prosté věci měly připomenout, že nemusíme vše zvládnout jako první,
stačí, když to zvládneme.
Díky, bratříčku.
Děkuji vám všem a hlavně tobě, že ses
ke mně přidal jako první. Milenu jsem nezklamal.
Ať je kdekoli,
vím, že by na tento sbor a na to, co jsme dokázali, byla pyšná.
Máš pravdu. Možná byla andělem, který na nás dohlížel.
Jsem si tím jistý.
I já ti musím poděkovat.
Protože jsem se celý život snažil, aby byli lidé kolem mě šťastní.
A víš, co si myslím po tomto dobrodružství?
Že už nechci být nejlepším kadeřníkem,
tanečníkem ani hercem.
Nechci se snažit být umělcem. Víš, co chci?
Chci dělat to, co mi řekne mé srdce.
Nezáleží na tom, jestli jsem nejlepší. A za to vděčím tobě.
Děkuji ti.
Publiku se líbil Cepeda, hudebníci, vystoupení,
dokonce i sbor.
Rád bych vám něco oznámil. Sešli jsme se s obchodníkem z Ameriky,
který chce, abychom vystupovali v Miami a New Yorku.
Sbor tentokrát...
Pojďme si to ujasnit.
Řeknu to ve vašem jazyce.
Sbohem
Je to v pořádku
Bolest smyje mořská voda
A je to.
Mockrát vám děkuji za velmi důležité informace.
Potřebujeme, abyste nám co nejdříve potvrdil termíny.
Protože dostat se do Miami a New Yorku bude těžší než do Medellínu.
Zdrávas Maria, ty idiote.
Ale my se tam dostaneme... tak či onak.
Je to v pořádku Bolest smyje mořská voda
To nic, je to v pořádku
Bolest smyje mořská voda
A Mario neodejde
Je to v pořádku
Bolest smyje mořská voda
Je to v pořádku
-Bolest smyje mořská voda -Tancuj, Mario!
Co se stalo? Kdo je ve velíně?
Je hrozná tma. Jsem obklíčený.
Ochranku! Kdo na mě sáhl?
Muž nebo žena? Kdo to byl?
Prosím, ochranku.
To sny vytvářejí
Skvělé a slušné muže
Kteří mají úspěch Od hlavy až po paty
Svět, jak jej známe Nevím, jestli někdy skončí
Ale dokud jsem tady Budu tě milovat a držet v náručí
Díky tobě jsem zjistil
Že mohu žít beze strachu
Díky tobě mám pocit
Že i při zatažené obloze
To zvládnu
-To nic -Jako ranní slunce
Je to v pořádku
-Které zasvítí oknem -A smutek smyje
-Mořská voda -Čistá voda
Dotkne se mé tváře a zmizí
-To nic -Kapky deště
-Je to v pořádku -Na mém okně
-Smutek smyje -Óla la, jé
-Mořská voda -Voda, mořská voda
To nic Je to v pořádku
Bolest smyje mořská voda
To nic Je to v pořádku
-Smutek smyje mořská voda -Mořská voda
-Bolest smyje -Mořská voda
A pak zmizí
To nic Je to v pořádku
Smutek smyje mořská voda
To nic Je to v pořádku
Bolest smyje mořská voda
To nic Je to v pořádku
Smutek smyje mořská voda
To nic Je to v pořádku
Smutek smyje mořská voda
Překlad titulků: Tereza Nesvačilová
Kreativní dohled Jakub Ženíšek