‫עשרה ימים – חלק 2‬
‫תגיד רק דברים חיוביים.‬
‫הבוס יכסח אותנו אם יקרה לו משהו.‬
‫הוא בחיים.‬ ‫-יופי.‬
‫למה הבוס מגן עליו?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫הוא אמר לי, "לך לטומבה ואל תחזור בלעדיו".‬
‫הוא לא יחזיק מעמד עד איזמיט,‬ ‫בטח שלא עד איסטנבול.‬
‫זה "טוסיה", אידיוט. "טוסיה".‬
‫איפה אנחנו?‬ ‫-מקום שנקרא קאראג'.‬
‫להשתין!‬
‫הוסו! אתה מנסה להרוג את המסכן?‬
‫נבהלתי מוות.‬
‫הוא צעק, אז חשבתי שהוא קם לתחייה.‬
‫אידיוט. הוא לא מת, אז איך הוא יקום לתחייה?‬
‫אתה בסדר, גבר?‬
‫קום. צא החוצה. צא.‬
‫יאללה, בוא נשעין אותו.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני משתין.‬ ‫-מה?‬
‫לכל הרוחות.‬
‫ברור, כי שתית כל כך הרבה מים!‬
‫הוסו, תביא את מכנסי הטרנינג שלך.‬ ‫תביא גם תחתונים, אם יש לך.‬
‫נצטרך להחליף אותו.‬
‫טוב. למה את הבגדים שלי ולא שלך?‬
‫תסתום את הפה ותזדרז.‬
‫חבר?‬ ‫-כן?‬
‫מה לעשות עם זה?‬ ‫-זרוק את זה.‬
‫תרופות!‬
‫תבדוק את הכיסים. התרופות שלו בטח שם.‬
‫הנה.‬
‫הנה התרופות שלך, בסדר?‬
‫המלט.‬
‫על מה הוא מדבר?‬ ‫-הוא בטח מדבר על הספר.‬
‫הספר שלך במכונית.‬
‫"הו, אילו הבשר הזה… יותר מדי מוצק…‬
‫"יימס…"‬
‫"יפשיר, ויהפוך לטל."‬
‫- היום הראשון -‬
‫תענוג לראות אותך, סאדיק.‬
‫שיניתי את השם שלי. קוראים לי אדיל עכשיו.‬
‫השם לא מוצא חן בעיניי.‬
‫בכל מקרה.‬
‫התקשרו אליי מטוסיה לפני 15 ימים‬
‫ואמרו שיש בידם רכב מרוסק שרשום על שמי‬
‫וקבצן בשם סאדיק.‬
‫מה עשית בטוסיה? חשבתי שאתה באסקישהיר.‬
‫הסעתי לשם מישהו.‬
‫שב.‬ ‫-לא, אני לא יכול.‬
‫סדקתי את עצם הזנב. זה כואב.‬
‫סגרתי איתך את העניינים לפני שנתיים,‬ ‫אבל עכשיו נצטרך להתחיל מההתחלה.‬
‫קודם כול, תפצה אותי על הרכב.‬
‫אחר כך על הוצאות בית החולים,‬
‫הפיצוי לחותנך ולגיסך,‬
‫המסמכים של הגברת והטלוויזיה שתרמנו למשטרה.‬
‫בקיצור, הפסדנו עליך הרבה כסף, סאדיק אדיל.‬
‫נכון, הייאטי?‬
‫בהחלט.‬
‫אם אתה אומר.‬
‫איך אתה מתכוון לשלם את החובות האלה?‬
‫מה דעתך לעבוד קצת?‬
‫בתחום המומחיות שלך, כמובן.‬
‫מומח…‬
‫אני רוצה שתמצא רודף שמלות‬ ‫שמסתובב בשכונות יוקרה, כמו שמצאת את טפיק.‬
‫קוראים לו פרהט גונן.‬
‫אל תסתכל עליהם.‬ ‫הם יבלטו כמו זקפה בשכונות האלה.‬
‫הייאטי ייתן לך מידע על פרהט.‬
‫יש לך טלפון?‬
‫ברור שלא.‬
‫הטלפון השחור לצורכי עבודה.‬
‫יש להם אותה סיסמה,‬ ‫השנה שבה איסטנבול נכבשה. תזכור את זה.‬
‫המספר שלי שמור בפנים,‬ ‫וגם של הייאטי, זיינל והוסו.‬
‫הלבן הוא לצרכים אישיים.‬
‫הבנתי. השחור לחיים, הלבן למוות.‬ ‫השחור שלך, הלבן שלי.‬
‫זיינל, קח קצת כסף ואת הכרטיס מהייאטי‬
‫ותקנה לו בגדים.‬ ‫-אין בעיה, בוס.‬
‫והפרגית?‬ ‫-מי? הבחורה שלי?‬
‫איך קוראים לה?‬ ‫-מריה.‬
‫"מריה".‬
‫תן לה לבחור את הבגדים.‬
‫היא זונה, אבל יש לה טעם טוב.‬
‫קח את האקדח. הוא לא נושך.‬
‫בתחום הזה צריך אקדח.‬
‫תחזיק אותו חזק.‬
‫טוב, בסדר. תקבל אותו כשהיד שלך תתחזק.‬
‫התפקיד שלך הוא למצוא את פרהט‬ ‫ולהגיד לי איפה הוא.‬
‫בתנאי אחד.‬ ‫-ממזר…‬
‫כואב לי בכל הגוף. בראש, ביד, בתחת…‬
‫אני סובל מכאבים.‬
‫אני צריך משכך כאבים חזק,‬ ‫ואי אפשר לקנות כזה איפה שרוצים.‬
‫מה, התמכרת לכדורים?‬
‫כמה אתה לוקח?‬
‫היום הוא לקח אחד, בוס. השאר בכיס שלו.‬
‫אתה תיתן לו שניים ביום, בבוקר ובערב.‬
‫לא.‬ ‫-בסדר.‬
‫שניים לא יספיקו.‬ ‫-אמרתי שניים!‬
‫אתה תשגיח עליו…‬
‫עד שהוא ימצא את פרהט.‬
‫אתה תעדכן את הייאטי כל יום.‬
‫איפה נחזיק אותו?‬
‫הבית מוכן.‬
‫אל תטנף אותו. בדיוק ניקיתי אותו.‬
‫סאדיק, אדיל, או איך שלא קוראים לך,‬
‫תמצא את הבן…‬
‫תמצא אותו ותודיע לי.‬
‫בסדר?‬
‫איך קרתה התאונה?‬
‫הכביש היה ישר כמו חץ ולא ירד גשם.‬
‫נרדמת על ההגה?‬
‫בטח בגלל פנצ'ר בגלגל.‬
‫אני לא יודע איך יצאת בחיים מתאונה כזאת.‬
‫כנראה עדיין יש לך דברים לעשות בעולם הזה.‬
‫גבר, אפשר לבקש ממך טובה?‬
‫אמרתי לבחורה שלי מריה שניפגש הערב כשאחזור.‬
‫אפשר להזמין אותה לפה?‬
‫בכל מקרה, מחר נלך לקנות בגדים.‬
‫בטח, אין בעיה.‬
‫גם אני רוצה לבקש ממך טובה. תן לי עוד כדור.‬
‫לא.‬
‫אמרת לבוס שלקחתי כבר כדור היום.‬
‫אם אקח עוד אחד, אהיה מסודר עד יום שלישי.‬
‫תפסיק, למען השם.‬ ‫-רק כאמצעי זהירות.‬
‫לא היית רוצה שאבוא אליך בלילה מתפתל מכאבים‬
‫כדי לבקש כדור בזמן שאתה במיטה עם מריה.‬
‫טוב.‬
‫תאטום את האוזניים כבר מעכשיו.‬
‫אנחנו נעשה את זה כל הלילה.‬
‫אין בעיה.‬
‫תהיה לי אורחת משלי. רוח רפאים.‬
‫הנה.‬ ‫-תודה.‬
‫מי זה הייאטי הזה? איזה אדם הוא?‬
‫הוא בא לבוס לפני שישה חודשי‬ ‫והפך ליד ימינו.‬
‫אנחנו לא יודעים איך.‬
‫הוסו אומר שהוא היה שוטר.‬ ‫איש מודיעין שהעיפו אותו מהמשטרה.‬
‫הוא בחור דתי, אבל לדעתי הוא מפוקפק.‬ ‫הוא לא מוצא חן בעיניי.‬
‫תודה.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מריה, נכון?‬
‫אני אדיל.‬
‫רק לוקח מים.‬
‫תיכנסי.‬
‫לילה טוב.‬
‫גם לך.‬
‫רוח הרפאים שלי.‬
‫תחזרי אליי.‬
‫ותגידי לי מה לעשות.‬
‫תגידי לי ותשימי קץ להמתנה,‬
‫לחוסר המשמעות הזה.‬
‫דמיון יקר שלי…‬
‫והחלומות שמראים לי מקומות שלא הייתי בהם…‬
‫הביאו את רוח הרפאים…‬
‫והשתקעו בעיניי.‬
‫- היום השני -‬
‫האיש הטוב חזר?‬
‫שמרת את המספר שלי.‬
‫איך היה באסקישהיר?‬ ‫-טוב.‬
‫מה קרה לך? דרס אותך אוטובוס?‬
‫הייתה לי תאונה.‬
‫אבל הבגדים שלך מגניבים. מראה חכם ויומיומי.‬
‫אני רואה שאת עדיין מבריזה.‬
‫הלימודים הסתיימו.‬
‫תפסת אותי.‬
‫אבל מזל שלא הלכתי, אחרת הייתי מפספסת אותך.‬ ‫-מתי טקס הסיום?‬
‫עוד חודשיים.‬ ‫אני אסיים ללמוד ואקבל את הכסף שלי.‬
‫קודם את צריכה להיות בת 18.‬
‫אני בת 18 משנה שעברה.‬ ‫ייטאר רשמה אותי באיחור של שנה.‬
‫יש לי 300 אלף לירות, אבל הן נרקבות בבנק.‬ ‫ושלא נדבר על הפיחות היומי.‬
‫אני מזילה ריר כשאני ליד הבנק.‬
‫אתה אדם מרושע, סאדיק.‬
‫אדיל.‬
‫השם שלי הוא אדיל עכשיו. לפחות בינתיים.‬
‫מה עם אימא שלך?‬
‫ייטאר קיבלה את עזיבתו של טפיק וחזרה לכפר.‬
‫אני גרה עם קרובי משפחה בינתיים.‬
‫דודה שלי, דורדו.‬
‫זה מוזר. איך זה שהיא עזבה אותך לבד?‬
‫אמרתי לה שאתאבד אם היא תיקח אותי איתה,‬ ‫ושהיא תאבד אותי כמו את טפיק.‬
‫לאטה, וצלחת עם כל השוקולדים שיש לכם.‬
‫תגיד לי, אבאל'ה. מה עשית בשנתיים האחרונות?‬
‫תיירות. אני מטפל בבניה של איזה מלון.‬
‫וואו, יש לך מלון? אין מצב.‬
‫אז סאדיק שלנו…‬
‫סליחה, זה אדיל עכשיו.‬
‫אז אדיל שלנו התחיל לעבוד בתיירות, מה?‬
‫מה עוד?‬
‫תכסי את הרגליים שלך.‬
‫תן לבחורים המסכנים להסתכל עליי.‬
‫אתה יודע, אתה הגבר היחיד‬ ‫שלא מודד אותי במבטים שלו.‬
‫אבל אולי זה בגלל שאתה איש טוב.‬
‫אולי השתניתי.‬
‫אולי התחלתי לפתח חיבה למעשים רעים.‬
‫וואו! אז נטשת את דרך הישר?‬
‫למרות שאתה מגניב, זה מאוחר מדי.‬
‫כבר יש לי מועמד לחבר. הוא צעיר וחמוד.‬
‫אנחנו נפתח עסק ביחד,‬ ‫אם אצליח להשיג את הכסף שלי.‬
‫אל תספרי על הכסף לאנשים שאת לא מכירה טוב.‬
‫תפסיק לבאס אותי.‬
‫הנה, גבירתי.‬ ‫-תודה.‬
‫יאללה, תספר לי.‬
‫למה הזמנת אותי לכאן?‬
‫אני מחפש מישהו. זאת אומרת…‬
‫חשבתי שתוכלי לעזור לי, כמו לפני שנתיים.‬
‫מי האידיוט שחושב שאתה יכול למצוא מישהו?‬
‫ועוד במצב שלך.‬
‫נתתי לך מלא רמזים,‬ ‫ולא הצלחת למצוא את טפיק.‬
‫אולי הפעם יהיה לנו יותר מזל.‬
‫אז מה בדיוק אתה רוצה שאעשה?‬
‫האדם שאנחנו מחפשים מסתובב כאן‬ ‫במקומות יוקרתיים.‬
‫מועדוני לילה, מסעדות וכאלה.‬
‫איפה תתחילי לחפש?‬ ‫-תן לי את הטלפון שלך.‬
‫וואו. יש לך שני טלפונים עכשיו.‬
‫מה הסיסמה?‬ ‫-291453.‬
‫אין כאן אפליקציות בכלל.‬ ‫-מה?‬
‫לא משנה, אוריד אותן.‬
‫סלאם עליכום.‬
‫פינאר אחייניתי, זיינל השותף שלי.‬
‫אין לך מזומן, אז הבאתי לך.‬
‫תודה.‬
‫איזה שותף נדיב!‬
‫טוב, סיימתי.‬
‫פתחתי לך חשבון עם שם המשתמש "אבא מגניב".‬
‫אנחנו חברים עכשיו.‬
‫תחייך!‬
‫זו תמונת הפרופיל שלך.‬ ‫אני החברה היחידה שלך, אז רק אני רואה אותה.‬
‫הנה, עשיתי לה לייק.‬
‫עכשיו תגיד לי‬ ‫איך קוראים לבחור שאנחנו מחפשים.‬
‫קוראים לו פרהט,‬
‫אבל אני לא זוכר את שם המשפחה שלו.‬
‫בחייך, בטח יש מיליון פרהט ברשתות החברתיות.‬
‫וואו.‬
‫אולי כדאי שגם אני אתחיל להתעסק בתיירות.‬
‫אין מצב! אל תגיד לי שגם הבית הזה שלך!‬
‫זה המידע על פרהט. אני הולך להתקלח.‬
‫מה?‬
‫אל תלבש את זה בבית.‬
‫תראי!‬
‫ממה זה?‬ ‫-אמרתי לך שהייתה לי תאונה.‬
‫מצאת משהו?‬
‫לא את פרהט, אבל אני יודעת איך למצוא אותו.‬
‫פרהט הזה שאתה מחפש הוא סנוב אמיתי.‬
‫החשבון שלו לא פעיל כבר חודש.‬ ‫זה כאילו הוא נעלם.‬
‫אנחנו כבר יודעים את זה.‬ ‫-זה לא הכול.‬
‫ראיתי בחשבון שלו שהוא עשה לייק‬ ‫לכל התמונות של שני אנשים.‬
‫גנשקורט ובאהר-95. אז בדקתי את הבחורה.‬
‫פרהט עשה לייק לכל התמונות של באהר-95‬ ‫וכתב לה הרבה תגובות.‬
‫הוא ממש ניסה להתחיל איתה.‬
‫ואז דממת רדיו.‬
‫אבל מישהו בשם סרהט-1 הופיע‬ ‫כמעט באותו הזמן.‬
‫הוא התחיל לעשות לייקים לבאהר-95, והיא לו.‬
‫אז פרהט-1 וסרהט-1 הם אותו אדם.‬
‫הנה משהו מעניין. בתמונות של סרהט‬ ‫רואים רק את המכונית שלו, בלי הפנים שלו.‬
‫אז הן לא יעזרו לאתר אותו.‬
‫צריך למצוא את באהר-95 כדי לאתר אותו.‬
‫אני בטוחה שהם נפגשים ביחד.‬
‫היא אוהבת פילאטיס, גרה באזור,‬ ‫ורצה בפארק כל בוקר.‬
‫אם תבדוק במכוני הפילאטיס שבסביבה,‬ ‫בטח תמצא אותה.‬
‫אולי את תבדקי.‬
‫תמורת תשלום.‬
‫אלף לירות ביום. וזה מחיר סופי, אבאל'ה.‬
‫אם לא נאכל בחוץ, אכין מנמן.‬
‫אני אוהבת מנמן!‬ ‫אבל בלי בצל בבקשה, ועם הרבה ביצים.‬
‫תכסי את הרגליים.‬
‫כן, גברתי?‬
‫כן. בסדר.‬
‫זאת מאידה.‬
‫היא רוצה לדבר איתך.‬
‫מאידה?‬
‫הלו, סאדיק?‬
‫כן, מאידה.‬
‫אני לא מאמינה. איזו הפתעה.‬ ‫ראיתי אותך באינסטגרם.‬
‫גם אני לא מאמין לזה.‬
‫בדיוק דיברנו עליך. תנחש עם מי אני נמצאת.‬
‫אל תגידי לי שזו רזאן.‬ ‫-ברור שלא.‬
‫אני עם ד"ר בוקט קוסאולו.‬
‫היא חברה בהנהלה של קבוצת קיי אנד אס,‬ ‫ואישה מדהימה.‬
‫טוב, אני מקשיב.‬
‫יש לה בעיה.‬
‫בדיוק דיברנו ואמרתי לה,‬ ‫"סאדיק יכול לטפל בזה".‬
‫ואז שולה אמרה לי שאתה בעיר.‬
‫היא ראתה אותך באינסטגרם עם פינאר.‬
‫מאידה, שני דברים.‬
‫הראשון, קוראים לי אדיל עכשיו.‬
‫השני, אני עסוק כרגע.‬
‫בחייך, סאדיק… אדיל.‬
‫גברת בוקט היא גם החברה שלי‬ ‫וגם הפסיכיאטרית שלי.‬
‫פסיכיאטרית.‬
‫מאידה, את יודעת שעברתי תאונה?‬
‫אז אני דווקא צריך לראות רופא.‬
‫איזה יופי. מה דעתך על מחר?‬
‫רק אם ניפגש בבוקר.‬
‫בסדר. שולה תודיע לך איפה תיפגשו מחר.‬
‫קחי.‬
‫אפשר לקבל גם את האלף של מחר?‬
‫בלי מקדמות. זה רק למוניות.‬
‫תהיי מוכנה מחר.‬ ‫אני אתקשר אליך אחרי הלימודים.‬
‫את תבדקי את מכוני הפילאטיס.‬
‫תגידי שאת חברה של באהר‬ ‫ושהיא המליצה לך על המקום.‬
‫תראי אם מישהו מכיר אותה.‬
‫עוד משהו.‬
‫אולי נלך לקורוצ'סמה,‬ ‫למועדון או לבר מחר בערב.‬
‫אז תתכונני.‬ ‫-כן, בוס.‬
‫סאדיק אדיל.‬ ‫-כן?‬
‫מה אתם עושים?‬ ‫-אנחנו בסדר.‬
‫חתיכת אידיוט!‬
‫לא שאלתי מה שלומכם, שאלתי מה אתם עושים.‬
‫בסדר. מצאנו בחורה‬ ‫שיכולה להוביל אותנו לפרהט.‬
‫מסתבר שהיא מבלה במכוני כושר.‬
‫שכרתי בחורה שמכירה מקומות כאלה‬ ‫ויכולה להיכנס אליהם בקלות.‬
‫אבל אנחנו צריכים תגבורת.‬
‫זאת אומרת…‬
‫מישהו עם מכונית.‬
‫כי מחר נתחיל לעקוב אחרי שני מקומות.‬
‫וגם קצת כסף בשביל מנוי למכונים‬ ‫וכניסות למועדונים. בסדר?‬
‫מחר אשלח אליך את הוסו.‬
‫אבל אל תשכח,‬ ‫יש לך יותר מדי חובות, וקצת זמן.‬
‫כן, בוס.‬
‫שנינו היינו חיילים, אז אנחנו חברים ותיקים.‬
‫אבל הם שחררו אותנו לפני כמה שנים‬ ‫בגלל האידיוט הזה,‬
‫על אי ציות למפקדים.‬
‫בעדינות. תשים גם שם, זיינל.‬ ‫-הוסו, תעיף את היד או שאחתוך אותה.‬
‫בואו ניקח חצי מהכסף שהוסו הביא‬ ‫ואת היתר נשאיר כאן.‬
‫הוסו, תחכה לטלפון ממני.‬
‫אתה תיקח את פינאר לכמה מקומות,‬
‫ובערב ניפגש כאן.‬
‫פינאר היא האחיינית שלו, אז בלי שטויות.‬
‫סיימת?‬ ‫-כמעט.‬
‫אל תהדק יותר מדי חזק.‬ ‫בעדינות. תהיה עדין, גבר.‬
‫שעה לכל היותר. תידחי את הפגישה.‬
‫כן, אגיע לפגישת ההנהלה.‬
‫- היום השלישי -‬
‫הדוד שלי, האשמט קוסאולו.‬
‫הוא הותקף ונרצח בביתו לפני חודש.‬
‫דודה שלי ג'לה נפצעה קשה.‬
‫היא זיהתה את הרוצחים, אבל לא מוצאים אותם.‬
‫הדוד שלי היה גם המנכ"ל וגם הבעלים‬ ‫של החברה שאני עובדת בה.‬
‫אז זה היה הפסד כפול בשבילנו,‬ ‫הפסד משפחתי והפסד עסקי.‬
‫את לא הולכת לבקש ממני‬ ‫למצוא ולתפוס את הרוצחים, נכון?‬
‫אימא שלי אוהבת סדרות בילוש.‬
‫היא צופה בסדרות ישנות וקוראת ספרות בלשית.‬
‫היא רוצה לשכור בלש פרטי.‬
‫אז אנחנו בעצם רוצים‬
‫שתאשר את ממצאי המשטרה ותרגיע את אימא שלי.‬
‫את יכולה לספר לי מה אתן יודעת‬ ‫לגבי הלילה ההוא?‬
‫לא קראת על זה בעיתונים?‬ ‫דיברו על זה הרבה בתקשורת.‬
‫לא. כבר חודש שאני קורא רק את המלט.‬
‫המלט?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫הזוג המולדובי שעובד באחוזה, איאנה ורנאט,‬
‫גנבו מדוד שלי בזמן שהם עבדו שם.‬
‫כלי כסף, תכשיטים, מזומנים…‬
‫והם פוטרו ברגע שגילו את זה.‬
‫אז הם החליטו לשדוד את הכספת באחוזה‬ ‫לפני שעזבו למולדובה.‬
‫באותו יום, כשהאישה חיכתה בחוץ,‬
‫הבעל נכנס פנימה.‬
‫לרוע המזל, הדוד שלי ואשתו לא נסעו‬ ‫למרכז העיר לסוף השבוע,‬
‫אז רנאט רצח את הדוד שלי.‬
‫אחר כך הוא הכריח את ג'לה לפתוח את הכספת,‬ ‫הכה אותה בראש עם מחבט‬
‫ונמלט עם אשתו.‬
‫מה דעתך?‬
‫אתה יכול לעזור לי?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫אבל קודם את צריכה לעזור לי.‬
‫איזו מין עזרה?‬
‫אני סובל מכאבי תופת,‬ ‫ולכן אני צריך מרשם אמיתי.‬
‫אתה רוצה משככי כאבים במרשם?‬
‫תשכנע את אימא שלי להעסיק אותך,‬ ‫ואני אעשה לך כמה מפגשים.‬
‫מפגש אחד. אין לי הרבה זמן.‬
‫גם לי לא.‬
‫שולה, זה סאדיק.‬
‫את מכירה את קבוצת קיי אנד אס?‬
‫כן. תחקרי עליה קצת.‬
‫וגם תשלחי לי את כל מה שתמצאי‬ ‫על האשמט קוסאולו,‬
‫הילדים שלו, אשתו ועל בוקט קוסאולו.‬
‫יופי. תודה.‬
‫די, חמודה. מה מטריד אותך כל כך? די.‬
‫קפה, גברתי.‬
‫אימא?‬
‫זה מר אדיל.‬
‫ברוך הבא, מר אדיל.‬
‫רוצה לשתות משהו?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫בבקשה, תיכנס.‬
‫תשב, בבקשה.‬
‫לא, אני מעדיף לעמוד. ישבתי הרבה היום.‬
‫אין בעיה.‬
‫קודם כול, השם שלך מאוד מוצא חן בעיניי.‬
‫אתה קורא?‬
‫שרלוק הולמס? אגתה כריסטי?‬
‫אני מעדיף את האמט.‬
‫בלי לזלזל, אבל סופרים כמו כריסטי,‬ ‫או דויל שכתב את שרלוק הולמס,‬
‫כתבו על אירועים שלא באמת קרו במציאות.‬
‫הם בדיוניים מדי לטעמי.‬
‫למשל, במציאות הרוצחים קרובים מאוד לקורבן,‬
‫אבל בספרים האלה‬ ‫הם תמיד האדם הכי פחות צפוי.‬
‫אף אחד חוץ מהסופר לא יכול לפענח‬ ‫את הרציחות האלה.‬
‫בוא נגיד שיש רצח שהוסבר לך בצורה הגיונית.‬
‫התיק נראה סגור,‬
‫אבל משהו גורם לך לחשוב שההסבר לא נכון.‬
‫ואתה חושד באנשים מסוימים.‬
‫מה היית עושה?‬
‫זה מה שהייתי עושה.‬
‫הייתי מנסה להוכיח שהאדם שאני חושד בו אשם.‬
‫רואה? בדיוק כמו קולומבו.‬
‫מר אדיל, אתה בדיוק האדם שאני צריכה.‬
‫חוץ מזה, כשראיתי את הבגדים שלך…‬
‫בוקט, לכי לשחק עם אטש.‬ ‫היא חסרת מנוחה היום.‬
‫אין בעיה, אימא.‬
‫אני יודעת מי הרוצחת, קולומבו.‬
‫היא זו שרצחה את האשמט שלי.‬
‫אני לא יודעת למה לא מאמינים לי.‬
‫תראי מי פה? בואי אליי.‬
‫אם לא הייתי מאיימת לדבר עם התקשורת,‬
‫הם לא היו שוכרים אותך.‬
‫איאנה ורנאט.‬
‫אף אחד לא מאמין‬ ‫שהם יכלו לעשות את זה חוץ מג'לה.‬
‫כי ג'לה היא הפושעת האמיתית.‬
‫גברת ג'לה? גיסתך?‬
‫כמו שאמרת מקודם,‬
‫הרוצח תמיד קרוב לקורבן.‬
‫אבל למיטב ידיעתי,‬ ‫היא נפצעה קשה באותו לילה.‬
‫מה, היא עשתה את זה לעצמה?‬
‫אולי היה לה שותף לפשע.‬ ‫אתה תצטרך למצוא גם אותו.‬
‫היא נראית תמימה, אבל היא צרה צרורה.‬
‫היא עבדה בקבלה בבית החולים.‬
‫היא תחמנית כל כך טובה שהיא הצליחה לשכנע‬ ‫את האשמט להתחתן איתה בארבעה חודשים.‬
‫האישה הזאת מסוגלת לכל דבר.‬
‫היא מדהימה, נכון?‬
‫הבת שלי נחושה וחכמה,‬ ‫והיא עושה מה שצריך לעשות.‬
‫והיא גם מאוד…‬ ‫-יפה.‬
‫זה לא ממני.‬
‫האשמט הביא לי אותה כשהייתה בת יומיים.‬
‫אימא שלה מתה בלידה.‬
‫כולם יודעים את זה.‬
‫ג'לה גם ילדה בת.‬
‫האשמט חשש שאקנא בה.‬
‫הרצח הזה הוא עניין משפחתי.‬
‫הילדה של מר האשמט, או אולי ילדים…‬ ‫-כן, היו לו שני ילדים.‬
‫גולהאן הייתה הנסיכה שלו.‬ ‫הם העריצו זה את זה.‬
‫גם היא רופאה,‬ ‫וסגנית הנשיא בחברה הגדולה שלו.‬
‫ג'נברק הוא כלומניק.‬
‫אבא שלו קנה את התיכון שבו למד‬ ‫כדי שיוכל לסיים את הלימודים.‬
‫את נמצאת כאן רוב הזמן?‬
‫כן. אני גרה בקומה הזאת.‬ ‫-בסדר.‬
‫בוקט גרה למעלה.‬
‫ביום שבו האשמט נרצח, נרדמתי שם.‬
‫חלמתי שהוא טובע.‬
‫התעוררתי בצרחות.‬
‫שאזייה באה לפה בריצה.‬
‫אני יכול לקחת את זה?‬ ‫-בטח.‬
‫וגם…‬
‫אני רוצה לדבר עם אנשים שהכירו טוב את הזוג.‬
‫קנאן. הוא היה המשרת באחוזה במשך 30 שנה.‬
‫גם הוא לא מאמין שהם עשו את זה.‬ ‫הוא אמר שזו המצאה.‬
‫אז ג'לה פיטרה אותו‬ ‫ברגע שהיא שוחררה מבית החולים.‬
‫אם נמצא את איאנה ורנאט,‬
‫אולי נמצא תשובות לשאלות שלנו.‬
‫מה לדעתך קרה להם? איפה הם?‬
‫אני לא יודעת. הם העלימו אותם.‬
‫"הם"? מי זה "הם"?‬
‫ג'לה והשותף לפשע שלה.‬
‫לא תיתן לי את המספר שלך, קולומבו?‬
‫כמובן.‬
‫הפתעת אותי.‬
‫לא חשבתי שתשכנע את אימא שלי בכזאת קלות.‬
‫אני בטוח שאת יודעת‬
‫שאימא שלך חושבת‬ ‫שדודה שלך אחראית למותו של אחיה.‬
‫אבל היא לא הציעה שום מניע מלבד שוד…‬
‫נראה לך שהמשרת הזה קנאן יודע משהו?‬
‫קינן פוטר אחרי שגילו‬ ‫שהיה לו רומן עם איאנה.‬
‫המשטרה מצאה תמונות מגונות שלהם‬ ‫כשערכה חיפוש בחדר של איאנה.‬
‫אימא שלי עקבה אחרי מה שקורה באחוזה‬ ‫במשך שנים בעזרתו של קנאן.‬
‫היא שילמה לו משכורת נוספת.‬
‫הגענו.‬
‫בוא נתחיל עם העבר שלך, מר אדיל.‬
‫עברנו לאסקישהיר לפני שנתיים. אני…‬
‫ארוסתי פאטוש, שהייתה צעירה ממני ב-20 שנה,‬
‫ואישה שהחליטה לאמץ אותי.‬
‫פאטוש בדיוק פרשה מזנות.‬
‫היא לא רצתה שנחייה ביחד בלי להינשא.‬
‫אז התחתנו.‬
‫האימא החדשה שלי ירשה בית באסקישהיר,‬
‫והיה לנו די הרבה כסף.‬
‫אז החלטנו להפוך את הבית למלון.‬
‫הרעיון היה שפאטוש תקבל‬ ‫תפקיד ניהולי כלשהו ברגע שהמלון ייפתח.‬
‫היא החליטה להוציא תעודת בגרות.‬
‫וכדי לעודד אותה,‬ ‫התחלתי ללמוד פילוסופיה בלמידה מרחוק.‬
‫הבטחתי הבטחה לפאטוש,‬
‫ולכן הפסקתי עם הרבה דברים בחיי.‬
‫הפסקתי לחשוב.‬
‫נהגתי לספור את השניות בלי להסתכל בשעון,‬ ‫והפסקתי גם את זה.‬
‫הפסקתי לשתות ולעשן.‬
‫אימצתי לי הרגלים חדשים.‬
‫התחלתי לקרוא מלא ספרים‬ ‫על ספרות ופילוסופיה.‬
‫היינו ממש מאושרים, באמת.‬
‫ואז מה שקורה לכל זוג מאושר קרה גם לנו.‬
‫פאטוש נכנסה להיריון. גילינו שתהיה לנו בת.‬
‫להיות מאושר אף פעם לא היה הצד החזק שלי.‬
‫משהו תמיד משתבש.‬
‫משהו בלתי נמנע קורה.‬
‫ואז עוד משהו.‬
‫- נתרם על ידי החאג' יוסוף ארול, 1996 -‬
‫לא עוד הרבה זמן.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫משהו השתבש במהלך הלידה.‬
‫אני לא יודע, אולי זו הייתה התערבות משמיים.‬
‫החלטנו לקרוא לבת שלנו יאמור.‬
‫פאטוש דיברה הרבה על אימא שלה.‬
‫היא אהבה אותה והתגעגעה אליה מאוד.‬
‫בגלל המקצוע של פאטוש, הן לא היו בקשר.‬
‫היא נפטרה לא מזמן.‬
‫היא נקברה בכפר בטוסיה.‬
‫אז מתוך דחף רגעי החלטתי‬ ‫לקבור את פטוש ליד אימא שלה.‬
‫פתאום,‬
‫אבא של פאטוש, שאיתו היא לא דיברה,‬
‫הגיע לבית הקברות עם איזה בחור.‬
‫שם פגשתי לראשונה את חותני.‬
‫הוא צעק, "אתה לא יכול לקבור‬ ‫את הזונה הזאת ליד אשתי".‬
‫ניסיתי לשכנע אותו ברוגע.‬ ‫אמרתי לו, "בחייך, זאת הבת שלך".‬
‫הוא לא הקשיב, רק המשיך לצעוק.‬
‫בנקודה מסוימת התחלתי להתעצבן.‬
‫ואז איבדתי את העשתונות.‬
‫שברתי לו רגל אחת, ואז את השנייה.‬
‫הייתי עוקר לו את הלשון על שקרא לאשתי זונה,‬
‫אבל הכו אותי בראש ואיבדתי את ההכרה.‬
‫זה היה גיסה של פאטוש.‬
‫זה שאנס אותה בגיל 16.‬
‫כשנודע על כך, המניאק נתן שתי חלקות אדמה‬
‫לאביה הסרסור ששברתי לו את הרגליים.‬
‫ריסקתי לו את הצורה במכות.‬
‫די!‬ ‫-התכוונתי להרוג אותו.‬
‫אבל האימאם התערב, אז הנחתי לבחור.‬
‫אחר כך קברתי את פאטוש…‬
‫ליד אימא שלה.‬
‫ונסעתי משם.‬
‫בדרך התפוצץ לי הצמיג והרכב התהפך והתגלגל.‬
‫ככה נפצעתי.‬
‫אז מגיע לי מרשם?‬
‫אדיל…‬ ‫-לא, השם האמיתי שלי הוא סאדיק דמיר.‬
‫סאדיק דמיר.‬
‫אתה יודע שהתרופות האלה ממכרות.‬
‫ואני אומרת לך עכשיו‬ ‫שאסור לך לקחת אותן עם אלכוהול.‬
‫העוזרת שלי תיתן לך חצי חבילה.‬
‫את השאר אתן לך ביום ראשון, בסדר?‬
‫תוכל גם לעדכן אותי.‬
‫מה דעתך?‬ ‫-אין בעיה.‬
‫יופי. עוד משהו?‬
‫שאלה אחרונה.‬
‫זה שגרתי.‬
‫איפה היית בליל הרצח?‬
‫הייתי בבית עם גולהאן.‬
‫ג'נברק היה באנטליה.‬
‫הנה החצי הראשון של התשלום.‬
‫קח.‬
‫תודה.‬
‫הלו, מר אדיל?‬
‫זה קנאן, המשרת באחוזה של משפחת קוסאולו.‬
‫גברת איסמט נתנה לי את המספר שלך.‬ ‫-וואו.‬
‫אתה מחפש את איאנה ורנאט?‬
‫תקשיב, הם לא גנבים.‬
‫ג'לה הפלילה אותם.‬
‫איך?‬
‫ג'לה שמה את התכשיטים בחדר של איאנה.‬
‫היא הרוצחת.‬
‫אמרת את זה למשטרה?‬ ‫-לא.‬
‫ג'לה איימה עליי בהתחלה,‬ ‫ואז היא פיטרה אותי.‬
‫לא פוטרת כי היית המאהב של איאנה?‬
‫תקשיב, מר אדיל.‬
‫איאנה ורנאט לא פוטרו.‬
‫הם מצאו עבודה עם שכר טוב יותר ועזבו.‬
‫טימורלנק סידר להם את העבודה.‬ ‫הוא יידע איפה הם.‬
‫מי זה טימורלנק?‬ ‫-הוא זה שמטפל בכלבים באחוזה.‬
‫יש לי כתובת ישנה,‬ ‫אבל אני לא יודע אם טימור שם.‬
‫אני יכול לתת לך אותה. זו חוות כלבים בגבזה.‬
‫טוב, תשלח לי אותה.‬
‫היי, אבאל'ה.‬ ‫-היי.‬
‫הוסו בחור טוב, אבל קצת קמצן.‬
‫תראה מה קניתי ב-3,000 לירות‬ ‫בחנויות היוקרה באולוס.‬
‫איך הלך לכם?‬
‫חדשות טובות. מצאנו את באהר-95.‬
‫אפילו לקחתי שיעור עם המאמנת האישית שלה.‬
‫חדשות רעות, לא ראו אותה כבר עשרה ימים.‬
‫המאמנת התחילה לחשוד כשביקשתי את המספר שלה‬ ‫ושאלה "את לא חברה שלה?"‬
‫זהו זה. אני הולכת להתארגן.‬
‫ביי!‬ ‫-ביי.‬
‫מחר תיסע לכתובת הזאת ותמצא בחור בשם טימור.‬
‫תראה איזה מין אדם הוא.‬
‫זה קשור לעבודה השנייה. אסביר לך אחר כך.‬
‫מה דעתך?‬
‫יפה.‬
‫שלחתי תמונה לפרהט.‬
‫נראה את מי הוא מעדיף,‬ ‫את באהר-95 או פינאר-2001.‬
‫אישן כאן היום.‬ ‫אני לא יכולה לחזור מאוחר לדורדו.‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו לא נכנסים פנימה, אדיל,‬ ‫המקום הזה לא לרמה שלנו.‬
‫ברצינות?‬
‫בסדר.‬
‫אדוני! אתה לא רוצה‬ ‫לקנות ורדים לנשים היפות?‬
‫טוב, תן לי.‬
‫אנחנו הולכות לרקוד.‬
‫אתה מכיר את הבחור הזה?‬ ‫-לא.‬
‫תביאי לי כוס חלב.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫רגע! לא.‬
‫"אבא מגניב", החיים איתך נהדרים!‬ ‫אתה גורם לי להרגיש טוב.‬
‫אלוהים, אתה ממש מבאס!‬
‫יש כאן עשרה בחורים‬ ‫שיקריבו יד כדי להיות במקומך.‬
‫אבל מגיע לי בונוס.‬
‫סרהט-1 התחיל איתי ועשה לי לייקים.‬ ‫שאלתי אותו, "זו המכונית שלך?"‬
‫נראה מה הוא יגיד.‬
‫מצטער להפריע, אבל יש לי חדשות.‬
‫הראיתי את התמונה של פרהט‬ ‫למאבטחים שאני מכיר כאן.‬
‫ותראה איזה קטע.‬
‫ההנהלה נתנה להם‬ ‫את אותה תמונה לפני ארבעה ימים‬
‫ואמרה להם להתקשר לאיזשהו מספר‬ ‫אם הם יראו אותו.‬
‫אז עוד מישהו מחפש אותו.‬
‫לא. בדקתי את המספר, וזה המספר שלך.‬
‫איך זה ייתכן?‬ ‫-בדיוק.‬
‫אמרו להם להתקשר לסאדיק דמיר‬ ‫אם הם יראו אותו.‬
‫שם המשפחה שלך דמיר?‬
‫אתקשר להייאטי לדווח על זה.‬
‫חכה, אל תתקשר אליו.‬
‫רק…‬
‫אל תספר להייאטי על המקום הזה.‬ ‫תספר לו על מכון הפילאטיס.‬
‫מה אתה מחפש, בוס?‬
‫מה הקטע של הייאטי?‬
‫תודה.‬ ‫-בטח.‬
‫למה הוסו לא בא?‬ ‫-הוא לא יכול.‬
‫לפני חמש שנים תקפו אותנו בהרים.‬
‫מאז הוא לא יכול לישון במקומות סגורים.‬
‫תחזרי אליי…‬
‫ותגידי לי מה לעשות.‬
‫תגידי לי ותשימי קץ להמתנה,‬
‫לחוסר המשמעות הזה.‬
‫דמיון יקר שלי,‬
‫והחלומות שמראים לי מקומות שלא הייתי בהם,‬
‫הביאו את רוח הרפאים והשתקעו בעיניי.‬
‫זאת אני.‬
‫שמעת את זה?‬
‫צבא של שחפים.‬ ‫זה כאילו הם עפים לי מעל הראש.‬
‫לא הצלחתי להירדם. בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫קראת לי פאטוש.‬
‫זה השם של אשתך, נכון?‬
‫היא צעירה?‬
‫או מבוגרת ממך?‬
‫היא הייתה בת 24.‬
‫התגרשתם?‬
‫מה קרה?‬
‫שקרן. אמרת שלקחת אותה לאימא שלה.‬
‫נכון.‬
‫קברתי אותה ליד אימא שלה.‬
‫- היום הרביעי -‬
‫מה שלומך, שולה?‬
‫שלום, מר סאדיק.‬
‫חוסיין נתן לך את התיק?‬
‫כן. אני בודק מה יש בו עכשיו.‬
‫יש לך משהו להוסיף?‬
‫גיליתי שהאשמט קוסאולו היה רופא שאפתן.‬
‫הוא הקים רשת בתי חולים מאפס.‬
‫הוא נישא פעמיים.‬
‫יש שמועה שהוא התגרש מאשתו הראשונה‬ ‫כי היא הייתה עקרה.‬
‫הוא הכיר את אשתו השנייה‬ ‫ג'לה בזמן שעבדה בבית החולים שלו.‬
‫הבן שלו ג'אן אפס גמור.‬
‫הוא לא יקבל עבודה בניקיון‬ ‫בלי שם המשפחה שלו.‬
‫הבת שלו גול וגברת בוקט הן נשים נהדרות.‬
‫מכנים אותן "האחיות האדומות".‬
‫הן גדלו יחד, למדו באותם בתי ספר,‬ ‫יזמו פרויקטים חברתיים יחד.‬
‫- סגנית הנשיא בוקט קוסאולו התפטרה -‬
‫לגברת בוקט יש רעיונות רדיקליים‬ ‫בנוגע לרפואה.‬
‫מה שמעניין הוא שהשתיים תמיד ביחד.‬
‫בקושי יש להן תמונות לבד,‬ ‫ונראה שאין גבר בחייהן.‬
‫- רופא חדש מארה"ב נהרג מנהג שיכור -‬
‫שלחתי לך גם כמה קישורים.‬ ‫-שולה, אין כמוך. תודה.‬
‫זיינל, אתה בגבזה?‬
‫אני בחוות הכלבים.‬
‫נתתי לבחור שעובד פה 500 לירות‬ ‫והוא התחיל לזמר.‬
‫טימור הזה הוא מניאק רציני.‬
‫אשתו מתה לפני עשר או 15 שנים.‬
‫היא טיפלה באנשים מהשכונה,‬ ‫נתנה להם חיסונים.‬
‫אחרי שהיא מתה,‬ ‫לבת שלהם פיליז היו בעיות כספיות.‬
‫היא ניתקה קשר עם טימור אחרי שאימא שלה מתה.‬
‫הוא אמר שהוא משוגע.‬
‫אמרתי לו שזה בקשר לירושה‬ ‫ושאתן לו עוד 500 אם הוא יתקשר.‬
‫נתתי לו את המספר שלך.‬
‫נראה לי שהוא האמין לי.‬
‫הראיתי לו תמונה של איאנה ורנאט.‬ ‫הוא לא ראה אותם.‬
‫טוב, אשלח לך מיקום.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫טימור נעדר מאז הרצח.‬
‫מה הצעד הבא?‬
‫הבת שלו פיליז.‬
‫כן, פינאר?‬
‫תנחש מה קרה.‬
‫סרהט-1 שלח לי תמונה של רישיון הפרארי שלו.‬
‫השם ברישיון הוא פרהט.‬
‫הוא אמר שניפגש אחרי שיטפל בכמה דברים.‬
‫אמרתי לו שאחשוב על זה‬ ‫אם הוא יחכה לי על הברכיים.‬
‫תפסנו את הדביל.‬
‫כל הכבוד לך.‬
‫למה את לא בבית הספר?‬
‫יש הפסקה. תכין את הבונוס שלי.‬
‫בסדר. אני מנתק.‬
‫סוף סוף הגעתם.‬
‫מה זה? אתה מסתובב עם סיר לילה?‬
‫איפה הדפוק הזה הוסו?‬ ‫-מחפש את פרהט במכון הפילאטיס.‬
‫אתם…‬
‫מתבטלים בבוקר‬ ‫ומזדיינים עם זונות אחר הצהריים?‬
‫מה? ברור.‬
‫ותוך כדי כך משקרים לי.‬
‫למה לא דיווחת להייאטי…‬
‫שביליתם במועדון בקורוצ'סמה אתמול?‬
‫מה אתה זומם?‬
‫מה?‬
‫מה עשית בגבזה כל כך מוקדם בבוקר?‬
‫אני שלחתי אותו לשם!‬
‫מה?‬ ‫-אני שלחתי אותו!‬
‫אני שלחתי אותו.‬
‫ואני אמרתי לו לא לספר לך על קורוצ'סמה.‬
‫כי אני לא בוטח בבחור הזה.‬
‫הוא פועל מאחורי הגב שלך.‬
‫קום!‬
‫אני מוריד אותך מהמשימה. אתה חוזר איתנו.‬
‫חלוק יחליף אותך.‬
‫אם זיינל עוזב, אני בחוץ.‬
‫אתה…‬
‫אם היה לך קצת שכל,‬ ‫היית משתין במכנסיים מרוב פחד כשראית אותי.‬
‫אני אהרוג אותך בלי לחשוב פעמיים.‬
‫אני כבר מת.‬
‫מתי בטוסיה.‬
‫עכשיו אני בלימבו, מחכה שיגיע הזמן שלי.‬
‫איני מחשיב את חיי יותר מראש סיכה.‬
‫אתה מסטול מהכדורים שלך?‬
‫מה?‬
‫מה אכפת לך מזיינל?‬
‫מה הוא בשבילך?‬ ‫-הוא חבר שלי!‬
‫חבר שלי.‬
‫הכרתי את אבא שלו. הייתה לו מכולת.‬
‫הוא היה נותן לנו ממתקים בחינם בחגים.‬
‫הוא חבר שלי.‬
‫הייאטי, תן לו 200 דולר.‬
‫ושחלוק ורג'פ יזיינו את הזונה הזאת.‬
‫זיינל מחוץ למשחק הלילה.‬
‫תשתקי!‬ ‫-לא…‬
‫תקשיב לי, ליצן.‬
‫יש לך עד יום שלישי‬ ‫למצוא את פרהט המנוול ולהודיע לי,‬
‫אחרת נחזור ונכסח לכולכם את הצורה.‬
‫וזה כולל את הוסו והזונה ששכרת.‬
‫לא!‬
‫לא.‬
‫תפסיקו!‬
‫אבא שלי…‬
‫היה נהג מונית.‬
‫הוא לא חילק ממתקים…‬
‫אבל הוא היה אדם טוב.‬
‫אני אהרוג את השניים האלה.‬
‫גם את הייאטי.‬
‫רק אותם?‬
‫אתה רציני?‬
‫אני איתך.‬
‫מעכשיו אעשה כל מה שתגיד, אחי.‬
‫התנגדת להם. בשבילי זה מספיק.‬
‫אבל…‬
‫אנחנו צריכים להיות זהירים.‬
‫הם יודעים עלינו הכול.‬
‫הם בטח שמו מכשיר מעקב במכונית.‬
‫והם נתנו לנו את הטלפונים.‬
‫אני בטוח שזה היה הייאטי המנוול.‬
‫אני צריך לקחת את מריה הביתה.‬
‫בסדר.‬
‫חדשות טובות.‬
‫הלילה לא אוכלים מנמן. אזמין אתכם לפיצה.‬
‫הוסו הפחיד את המאמנת‬ ‫וקיבלנו את הכתובת של באהר.‬
‫אבל היא לא הייתה בבית.‬ ‫השומר אמר שהיא נסעה.‬
‫הוסו ואני נתצפת על הבית מחר.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫שלוש מאות אלף הלירות שלי,‬
‫אוכל לקבל אותן מוקדם יותר?‬
‫החבר שלי אמר שצצה הזדמנות עסקית.‬
‫אנחנו נעבוד ביחד.‬
‫נדיר שאני מחבבת מישהו ושהוא גם מחבב אותי.‬ ‫בחייך, אבאל'ה. בבקשה.‬
‫לחבר שלך יש שם?‬
‫מרט.‬
‫תתקשרי למרט ותגידי‬ ‫שאימא שלך סגרה את הכסף בבנק כי את קטינה,‬
‫ושתצטרכו לחכות שנה.‬
‫מה זה אומר?‬
‫את רוצה את הכסף?‬
‫אז תתקשרי אליו.‬
‫אנחנו לא יכולים לעבור על זה בשתיקה, המפקד.‬ ‫-אנחנו לא.‬
‫אנחנו נתנקם בהם, אבל כל דבר בעתו.‬
‫בינתיים נחכה.‬
‫טוב.‬
‫מעכשיו אעשה מה שתגיד לי.‬
‫רק ממך נקבל פקודות.‬
‫שמתי לב.‬
‫אני כבר "אח" לזיינל, ו"מפקד" בשבילך.‬
‫אני אנקה כאן ואז אחכה לחבר שלי במכונית.‬
‫מה זאת אומרת אתה לא יכול לחכות שנה?‬
‫רק הכסף מעניין אותך? לעזאזל איתך!‬
‫אל תכעסי על עצמך.‬
‫דברים כאלה קורים.‬
‫הנעורים הם תקופה של אכזבות.‬
‫זה אמור לנחם אותי?‬
‫אף אחד לא אוהב אותי,‬
‫ולא אהב אותי.‬
‫אתה יכול לעשות לי טובה?‬
‫אתה מוכן ללטף לי את השיער?‬
‫בואי לפה.‬
‫אתה יודע מה?‬ ‫-מה?‬
‫אם תאהב אותי, גם אני אוהב אותך.‬
‫זה לא עובד ככה.‬
‫אהבה היא ללא תנאים, קטנטונת.‬
‫כשאוהבים מישהו לא מצפים לתמורה.‬
‫אנחנו דור ה-Z, אבאל'ה.‬
‫בשבילנו לכל דבר יש מחיר.‬
‫באמת?‬
‫אז אבקש ממך להחזיר טובה.‬
‫איך? סקס?‬
‫את צריכה למצוא את פרהט מהר, רצוי עד מחר.‬
‫נשכנע אותו בדרך הקצרה.‬
‫בוא נראה כמה אתה טוב בצילום.‬
‫חדשות טובות!‬
‫פרהט הגיב לי מיד.‬
‫יש לו אורח שעוזב מחר.‬
‫תראה, האידיוט גם נתן לי את הכתובת שלו.‬
‫כל הכבוד.‬
‫אתה צריך ידיים אוהבות שיטפלו בך.‬
‫עישנת?‬
‫שומע את השחפים?‬
‫הם שוב כאן.‬
‫תתעלמי מהם.‬
‫בסדר, את יכולה לישון כאן.‬
‫אל תשימי עליי ידיים או רגליים.‬
‫אתה מחבב אותי, נכון?‬
‫היום מחבב, מחר אוהב.‬
‫אני מתגעגע לניקוטין.‬
‫למה שלא תעשן סיגריה?‬
‫כי הבטחתי למישהי שלא אעשן.‬
‫אנחנו צריכים רכב נקי ממעקבים. טוב?‬
‫ניקח את הטלפון של פינאר‬ ‫ונעביר את השיחות שלנו אליו.‬
‫ככה כל מי שיתקשר אלינו ישיג אותנו,‬ ‫ואת הטלפונים שלנו נשאיר בבית.‬
‫מה אתם? מרגלים?‬
‫אין סיכוי שאתן לכם את הטלפון שלי.‬
‫טוב, אבל בתנאי אחד.‬
‫אני באה איתכם.‬
‫בינגו!‬
‫פרהט רוצה להיפגש הערב.‬
‫רודף השמלות המטומטם הזה חשש שאמאס לי ממנו.‬
‫רוצה להתערב, אבאל'ה?‬
‫הוא יפגוש אותי על הברכיים הערב.‬
‫- היום החמישי -‬
‫זה המקום?‬
‫אם משהו ישתבש, תעמדי מאחוריי.‬
‫סאדיק אוהב את פינאר!‬
‫די. תהיי רצינית.‬
‫ברוכה הבאה!‬ ‫-אתה מוכן, פרארי?‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-אל תזוז!‬
‫אדוני, לא עשיתי כלום!‬
‫שתוק!‬ ‫-יש!‬
‫לא אמרתי לך שהוא יחכה לי על הברכיים?‬
‫תיכנסו פנימה.‬ ‫-אדוני, בבקשה אל תפגע בי.‬
‫זוז.‬
‫סגור את הדלת.‬
‫וואו, לא להאמין.‬
‫כן, פרהט.‬
‫תוריד לו את הסלוטייפ מהפה.‬
‫אם תצעק,‬
‫הבחור הזה יירה בך.‬
‫הבנת?‬
‫אדוני…‬
‫אדוני, אני נשבע…‬
‫לא עשיתי שום דבר רע.‬
‫מר סאדיק, האישה ההיא הייתה משוגעת.‬
‫היא הייתה מטורפת.‬
‫מאיפה אתה יודע איך קוראים לי?‬ ‫אתה מכיר אותי?‬
‫תענה לי!‬ ‫-דבר!‬
‫אדוני, התכתבנו בטלפון.‬
‫זה בהודעות שלי. תחפשו "סאדיק דמיר".‬
‫שלחת לי הודעות.‬
‫"הרגת את יסמין, אז אני אהרוג אותך."‬
‫מי זאת יסמין?‬
‫היא האחיינית של הבוס.‬
‫אמרו לנו שהיא נהרגה בתאונת דרכים‬ ‫לפני כמה חודשים.‬
‫מסתבר שהיא הייתה מאוהבת באיזה בחור,‬ ‫והיא התאבדה בגללו.‬
‫ועוד בבית של הבוס.‬
‫היא התאבדה בגללך?‬
‫בגלל הדבר הזה?‬ ‫-ואיך זה קשור אליי?‬
‫היא הייתה ארוסתך לשעבר, אדוני.‬
‫שלחת לי הודעה.‬
‫"הרגת את יסמין, אז אני אהרוג אותך."‬
‫שלחת לי מלא הודעות.‬
‫לא עשיתי שום דבר רע, אדוני. אני נשבע.‬
‫בסדר, שתוק.‬ ‫-בבקשה…‬
‫במה אתה עובד?‬
‫הבנתי, אתה חי על הכסף של אבא.‬
‫ומה אבא שלך עושה?‬
‫הוא חבר פרלמנט, אדוני. שוטר לשעבר.‬
‫למה לא סיפרת לו?‬
‫זו הייתה התאונה השנייה שלי,‬ ‫והוא אמר לי לא להטריד אותו שוב, אדוני.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫תצלמי אותו ככה.‬
‫של מי הדירה הזאת?‬
‫היא שכורה, אבל יש לי אותה לעוד עשרה ימים.‬
‫פרהט, אנחנו לא רוצים להרוג אותך.‬
‫דוד של יסמין רוצה.‬
‫גם אנחנו לא אוהבים אותו, אז לא ניגע בך.‬
‫אבל אתה חייב להיעלם, ומהר.‬
‫אל תפרסם דברים באינטרנט, בסדר?‬
‫ואנחנו לוקחים לך את הטלפון.‬
‫תשיג את הסיסמה.‬
‫תגיד לי סרהט פרהט, הפרארי שלך?‬
‫איזה מין גבר אתה?‬
‫הבוס חושב שפרהט אחראי‬ ‫למוות של האחיינית שלו.‬
‫אז הוא מחליט להרוג אותו.‬
‫אבל יש מכשול גדול.‬
‫האבא של הפרחח הוא חבר פרלמנט.‬
‫אז הסיכון גבוה.‬
‫ואז אני עושה תאונה.‬
‫המשטרה מגיעה לבוס דרך רישיון הרכב.‬
‫הבוס שומע מה קרה,‬
‫והוא והייאטי מוצאים פתרון.‬
‫הם קונים טלפון אחד,‬
‫שולחים ממנו הודעות לפרהט‬ ‫ומעמידים פנים שהם אני.‬
‫הם אומרים לו שיהרגו אותו,‬ ‫שיחתכו אותו וכולי.‬
‫כי אני אמור להיות הארוס הקנאי.‬
‫כאן אתם נכנסתם לתמונה.‬
‫באתם לטוסיה.‬
‫שחררתם אותי מבית החולים ולקחתם אותי לבוס.‬
‫הבוס נתן לי את הטלפון‬ ‫שממנו שלחו הודעות לפרהט.‬
‫כמובן שההודעות נמחקו.‬
‫הם נתנו לי את האקדח‬ ‫כדי שטביעות האצבעות שלי יהיו עליו.‬
‫ומה הבוס אמר לי?‬
‫"רק תמצא אותו ותודיע לי." למה?‬
‫למה, אחי?‬
‫כי הוא לא רצה שאדבר עם פרהט.‬
‫כי אם אדבר איתו, אבין הכול.‬
‫זוכר את הלילה שהלכנו למועדון?‬
‫נתנו להם את המספר שלי כדי שיתקשרו‬ ‫אם יראו את פרהט. כל הראיות כבר נשתלו.‬
‫נניח שמצאתי את פרהט והתקשרתי לבוס.‬
‫יודעים מה היה קורה?‬
‫פרהט היא מקבל כדור בראש‬ ‫עם האקדח שטביעות האצבעות שלי נמצאות עליו,‬
‫ואז אני הייתי מקבל כדור בראש.‬
‫בכותרות העיתונים למחרת היה נכתב,‬
‫"מאהב קנאי‬
‫"ירה בגבר שאחראי להתאבדות של ארוסתו,‬
‫"ואז ירה בעצמו עם אותו אקדח."‬
‫המפקד, אתה משהו משהו.‬
‫הבנת את התמונה הגדולה ממש מהר.‬ ‫כל הכבוד לך.‬
‫אבל הם יגלו שעלינו עליהם בקרוב.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫אבל אתם יודעים…‬
‫זאת בעיקר הבעיה שלי.‬
‫אולי לא כדאי שתסתבכו בזה.‬
‫אחי.‬
‫אנחנו נראים לך כמו אנשים‬ ‫שיאכזבו את המפקד או החבר לנשק שלהם?‬
‫רק תגיד לנו מה התוכנית שלך.‬
‫לשים קץ לבוס ולהייאטי.‬
‫אבל הם שמונה אנשים. אנחנו פחות.‬
‫אני מודע לזה.‬
‫אבל חשבתי על משהו.‬
‫הוא חכם כמו שד.‬ ‫-מבריק.‬
‫עדיין יש לך את הסרטונים של טפיק?‬
‫בשביל מה?‬
‫כדי לנסות להציל אותנו.‬
‫אנחנו בסכנה?‬
‫ביום שני תחזרי לבית הספר. בסדר?‬
‫תתפסי מרחק מאיתנו לזמן מה.‬
‫אתה לא מודע לזה, אבל אתה אוהב אותי.‬
‫וזו לא אהבה מזויפת.‬
‫זו האהבה הכי אמיתית שיש.‬
‫מאידה, תארגני לי פגישה‬ ‫עם המנכ"ל של חברת קאן הולדינג.‬
‫בהקדם האפשרי.‬
‫בסדר?‬
‫יש לי מידע על מי שרצח את התאומים שלו.‬
‫- היום השישי -‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-אתה דייקן.‬
‫השעה 11:00 בדיוק.‬
‫אימא שלך לא בבית?‬
‫כבר אמרתי לך‬ ‫שהיא צופה כל הלילה בתוכניות טלוויזיה.‬
‫היא לא קמה לפני 12:00.‬
‫הבנתי. רצית לדבר איתי לבד.‬
‫טוב, אני אתחיל.‬
‫אין חדש לגבי הרצח.‬
‫מגיע לי לקבל את יתר התרופות, לא?‬
‫יש לי שאלה בשבילך.‬
‫אי פעם תהית מי ההורים הביולוגיים שלך?‬
‫חיפשת אותם?‬
‫מסקרן אותי לדעת‬ ‫למה אתה מתעניין כל כך בעבר שלי.‬
‫בחקירות רצח ההיסטוריה המשפחתית חשובה.‬
‫וגם מכנים אותך "הרופאה האדומה".‬
‫זה לא פרדוקס,‬ ‫לחיות במקום כזה ולהיות שמאלנית?‬
‫בוא נגיד שאני מעדיפה להיות שמאלנית‬ ‫שגרה בבית כזה מאשר ימנית.‬
‫אז אני מניח שאת אחראית‬ ‫לפרויקט "יום בשבוע"?‬
‫גול ואני אחראיות לו.‬
‫הוא הולך מצוין.‬
‫אנחנו אפילו חושבות‬ ‫להרחיב אותו ליומיים בשבוע.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫היי.‬
‫בני הדודים שלי, גול וג'אן.‬
‫מר אדיל הוא עורך דין.‬
‫הוא מייעץ לי.‬ ‫-שלום.‬
‫לחברה יש כל כך הרבה מומחים משפטיים,‬ ‫אבל בחרת בו?‬
‫בוקר טוב.‬
‫ברוך הבא, מר אדיל.‬ ‫-בוקר טוב. תודה.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-תודה. שב, בבקשה.‬
‫הניתוח הצליח. ירדתי 40 קילו.‬
‫ועוד שלושה ק"ג עם הניתוח להסרת עודפי העור.‬
‫זה מעולה.‬
‫אימא שלכם לא באה?‬
‫היא לא יכולה לצאת מהבית.‬ ‫היא עדיין סובלת מכאבים.‬
‫זה היה עושה לה טוב. בטח משעמם לה.‬
‫היא הייתה נושמת קצת אוויר מהבוספורוס.‬
‫אל תדאגי, גברת איסמט, אביא אותה בפעם הבאה.‬
‫אם תשכנעי את תלמה ולואיז כאן לעזור לי.‬
‫למה אתן מסתכלות עליי ככה?‬
‫אלה לא כינויים שלי. הם בספר המחזור שלכן.‬
‫דרך אגב, בחרתי חברה שתקדם את המרכז שלנו.‬
‫סוכנות ג'ביזלי.‬ ‫-מה?‬
‫תפטר את האישה הזאת מיד.‬
‫אבל…‬ ‫-היא התנהגה רע לאחיות שלך. אתה לא זוכר?‬
‫בגללה כמעט סילקו אותן מבית הספר.‬
‫דודה יקרה, היא מעולה במה שהיא עושה.‬
‫כוכבת! בגלל זה בחרתי בה.‬
‫אתן עדיין כועסות על שוקראן? ברצינות?‬
‫אמרתי לך לפטר אותה. נקודה.‬
‫זה היה הרעיון שלי שכולנו ניפגש.‬
‫רציתי שתפגוש גם את ג'לה,‬
‫אבל המכשפה בטח חשה בסכנה ולא באה.‬
‫מה גילית?‬
‫שום דבר בינתיים, אבל אל תדאגי.‬ ‫אני מחכה לשמוע ממישהו.‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫תהיה כמו קולומבו.‬ ‫תמצא את הרוצח ותעקוב אחריו.‬
‫אני מאמינה בך.‬
‫הנה שאר הכסף, 2,500 דולר.‬
‫לא סיימתי את החקירה.‬ ‫זה ייקח עוד עשרה ימים.‬
‫אז נתראה שוב?‬ ‫-אולי.‬
‫מר ג'אן.‬ ‫-היי!‬
‫חוצה את הנהר?‬ ‫-כן.‬
‫אפשר להצטרף?‬ ‫-בטח, בוא.‬
‫להתראות.‬
‫תקפוץ לבקר אחרי שהמרכז ייפתח, בסדר?‬
‫שוקראן! שלום.‬
‫התכוונתי להתקשר אלייך.‬
‫יש לי קצת סידורים מחוץ לעיר…‬
‫כן, בואי נחתום על החוזה כשאחזור, בסדר?‬
‫לא!‬
‫זה לא קשור לתלמה ולואיז.‬
‫תודה. בסדר, תודה. נדבר בקרוב.‬
‫אני לא יודע מי זו שוקראן,‬ ‫אבל דודה שלך לא אוהבת אותה.‬
‫נכון. זה הכול באשמת בוקט וגול.‬
‫הן רבו בחטיבת הביניים,‬
‫ומאז הן אויבות בדם.‬
‫הבנתי. וזה עדיין ככה?‬ ‫-לגמרי.‬
‫שאגביר מהירות?‬
‫מגניב, נכון?‬
‫- מרכז לרפואה טבעית -‬
‫היי.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני מרגיש רע בדיוק כמו שהרגשתי כשעזבת.‬
‫תתעודד.‬
‫זה הדייט הראשון שלנו. בואו נהנה ממנו.‬
‫טוב, תספר לי…‬
‫על אשתך? השנייה.‬
‫אני רוצה לדעת.‬
‫למה אהבת אותה? מה אהבת בה?‬
‫את הפנים שלה?‬
‫את הגוף שלה?‬
‫לא משנה. אפשר לדבר על זה בארוחת הערב.‬
‫שנאכל במסעדה פה באזור?‬
‫נוכל לדבר, להכיר זה את זה,‬
‫להתוודות על דברים.‬
‫פינאר.‬
‫טפיק מת.‬
‫זה היית אתה?‬
‫אבל מסרתי אותו לאדם שהרג אותו.‬
‫ולחשוב שניסיתי לגרום לך להתאהב בי.‬
‫סאדיק?‬ ‫-אדיל! כן, מאידה?‬
‫מר קאן ייפגש איתך ב-20:00.‬
‫האנשים האלה מסוכנים, סאדיק… אדיל.‬
‫אומרים שהם קשורים למאפיה הצ'צ'נית.‬
‫בסדר. אשלח לך את הכתובת.‬
‫הוא היה אדם איום ונורא.‬
‫אפילו גרוע יותר ממך, אבל בכל זאת…‬
‫אני יודע.‬
‫נצטרך לדחות את ארוחת הערב. משהו צץ.‬
‫רנאט ואיאנה התיידדו עם טימור,‬ ‫הבחור שטיפל בכלבים באחוזה,‬
‫והחליטו לשדוד ביחד את הבית.‬
‫אז לדעתי לא מדובר ברצח מתוכנן,‬
‫אלא בצירוף מקרים מצער.‬
‫זה הדבר השני. אין לי מה להסתיר.‬
‫תודה.‬
‫חוץ מזה, פינאר היא לא האחיינית שלי.‬
‫הכרתי את אח שלה.‬
‫תספר את זה גם להוסו.‬
‫- קאן הולדינג -‬
‫הם לא נושאים נשק.‬
‫מי מכם הוא סאדיק?‬ ‫-אני.‬
‫סאדיק דמיר. דבר, אני מקשיב.‬
‫אני צריך את הטלפון שלי.‬ ‫יש לי משהו להראות לך.‬
‫זה טקס.‬
‫אלה עם המסכות הם התאומים שלך.‬
‫אולי אתה מכיר את המקום.‬ ‫זה באחוזה שלך שנשרפה.‬
‫יש עוד סרטון. תלחץ עליו.‬
‫הבחור הצעיר שם הוא טפיק.‬
‫הוא מצא לתאומים שלך‬ ‫את הנשים והגברים הצעירים שהם עינו,‬
‫ואפילו הרגו.‬
‫האדם השני הוא מאפיונר שמכונה "הבוס".‬
‫הוא טיפוס אכזרי וקנאי.‬
‫הוא הרג את התאומים שלך ואת טפיק,‬ ‫ואז שרף אותם.‬
‫למה חיכית עד עכשיו כדי לספר לי על זה?‬
‫מה אתה רוצה? כסף?‬
‫האדם שרצח את התאומים שלך‬ ‫רוצה להרוג גם אותנו עכשיו.‬
‫אנחנו רוצים להקדים תרופה למכה ולהרוג אותו.‬
‫אבל יש לנו בעיה.‬ ‫אנחנו שלושה, והם לפחות שמונה.‬
‫למה אתה חושב שאעזור לכם?‬
‫פגשתי את התאומים שלך באחוזה שבה הם גרו.‬
‫הם אהבו לצוד.‬
‫ואם האהבה הזאת תורשתית,‬
‫לדעתי לא תחמיץ הזדמנות כזאת לנקמה.‬
‫והסרטונים שיש לך?‬
‫ניפטר מהם.‬
‫אני לא סומך על אנשים שלא שילמתי להם.‬
‫זה העיקרון שלי בעסקים.‬
‫ואני לא סומך על אנשים שמנסים לקנות אותי.‬
‫זה העיקרון שלי.‬
‫יש לנו מטרה משותפת.‬
‫נקמה.‬
‫תארגן צוות של שישה אנשים ומטוס פרטי.‬
‫לא היית כאן.‬
‫מעולם לא נפגשנו.‬
‫תקבל את האנשים שאתה צריך בעוד יומיים.‬
‫תסגור את יתר הפרטים עם סלאמי.‬
‫שלום, מר אדיל.‬
‫התקשרו אליי הרגע מהמשטרה.‬
‫הגופות של איאנה ורנאט‬
‫נמצאו ליד שביל בהרי סטראנג'ה.‬
‫המשטרה חושבת שהם קפאו למוות‬
‫כשניסו לחצות לבולגריה והלכו לאיבוד בדרך.‬
‫אז העניין סגור.‬
‫החקירה הסתיימה.‬
‫בוא ניפגש לקפה כדי לדבר על הפרטים.‬ ‫-בסדר.‬
‫- היום השביעי -‬
‫זה מה שנעשה.‬
‫אתן לך את 2,500 הדולרים הנותרים.‬
‫אחר כך נקפוץ לאימא שלי.‬
‫אתה תספר לה את החדשות ותאשר את המסקנה.‬
‫מה העניין?‬ ‫-אני לא יכול לאשר את זה.‬
‫החקירה שלי לא הסתיימה.‬
‫אני ארד לשורש העניין, כמו קולומבו.‬
‫תמתיני עוד יומיים.‬
‫כמו קולומבו?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זה אומר שאני צריך לבדוק חשודה אחרת.‬
‫כבר אמרתי לך,‬
‫זה טיפשי לחשוב שדודה ג'לה מעורבת ברצח.‬
‫לא התכוונתי לגברת ג'לה.‬
‫אז למי?‬
‫אלייך.‬
‫אני?‬ ‫-כן, את.‬
‫פרויקט הבריאות שכל כך חשוב לך‬
‫נתקל במכשול, באיום.‬
‫הדוד שלך.‬
‫אם הוא היה רוצה,‬ ‫הוא היה יכול לבטל את כל העניין, נכון?‬
‫אני זוכרת שאמרתי לך‬ ‫שהייתי עם גול באותו לילה.‬
‫יש לי עדים.‬ ‫אימא שלי ולפחות עוד שלושה אנשים.‬
‫אבל אני תוהה…‬
‫למה לא ג'נברק, או גול, או כל אחד אחר?‬
‫כי זה יהיה דרמטי יותר.‬
‫קראתי את המלט, זוכרת? אז אל תזלזלי בי.‬
‫וכפי שאמרתי, הבטחתי לאימא שלך‬ ‫שאנהג כמו קולומבו.‬
‫ותאמיני או לא, ברגע שנצא מכאן,‬ ‫החקירה שלי תתמקד בך.‬
‫אתה אדם מעניין.‬
‫זו יתרת התשלום שלך. ההסכם שלנו נגמר.‬
‫והתרופות?‬
‫אתה יודע שאני לא נותנת מרשמים בלי פגישה.‬
‫זאת לא הייתה פגישה?‬ ‫-אנחנו לא ניפגש שוב.‬
‫תתרחק ממני ומאימא שלי, מר קולומבו.‬
‫וגם…‬
‫לא היה לך פנצ'ר בדרך חזרה מטוסיה.‬
‫אתה יודע מה ניסית לעשות באותו יום, נכון?‬
‫ואתה תנסה זאת שוב.‬
‫נתראה בקרוב, גברת בוקט.‬
‫בקרוב מאוד.‬
‫- סלאמי -‬
‫אנחנו מטפלים בהזמנה שלך.‬
‫החבילה תגיע לאיסטנבול מחר ב-19:00.‬
‫אז אפשר להתחיל ב-21:00.‬
‫וואו, תראו באילו בתים אנשים חיים.‬
‫שלום.‬
‫ברוכים הבאים.‬ ‫-תודה.‬
‫אטש קשורה במתחם שלה.‬
‫לכי תעשי סיבוב בגינה, ילדתי.‬
‫קולומבו, לא השתכנעתי לגבי רנאט.‬
‫בוא נניח שג'לה לא הרוצחת.‬
‫אני עדיין לא מאמינה‬ ‫שהזוג המסכן הזה אחראי לרצח.‬
‫אתה יודע מה אנחנו צריכים לעשות?‬ ‫-מה?‬
‫למצוא חשוד חדש.‬
‫למה חזרת הביתה מוקדם?‬
‫יש לי מיגרנה. אני הולכת לנוח.‬
‫קחי את התרופות ולכי לישון.‬
‫כן. אימא שלך צודקת.‬
‫מיגרנות הן דבר נורא.‬
‫קחי משכך כאבים חזק ולכי לנוח.‬
‫אני רוצה שתעזוב עכשיו.‬
‫בוקט, אני הזמנתי אותו.‬
‫הוא הציג את עצמו כאדיל,‬ ‫אבל שמו האמיתי הוא סאדיק.‬
‫הוא מנצל אותך רק כדי שאכתוב לו מרשמים.‬
‫רק החלק על השם שלי נכון.‬
‫בכל מקרה, אלך.‬
‫תני לי יומיים, בסדר?‬
‫אמצא את הרוצח האמיתי תוך יומיים.‬ ‫-מבטיח?‬
‫אימא!‬ ‫-לכי לחדר שלך!‬
‫אימא, האיש הזה הוא רמאי!‬
‫זה לא נכון שללו לך את רישיון עורך הדין,‬
‫שישבת בכלא ושאתה מכור לסמים, מר אדיל?‬
‫או שאקרא לך סאדיק?‬
‫הכול נכון.‬
‫עד הפעם הבאה.‬ ‫-לא תהיה פעם הבאה.‬
‫בואי.‬
‫מה דעתך על הבושם החדש שלי?‬
‫עליתי במדרגות הצדדיות בגינה.‬
‫יש שם שלושה חדרים עם נוף מדהים…‬
‫והבושם?‬ ‫-מצאתי אותו בחדר הגדול.‬
‫נראה לי שזה החדר של זו שכעסה. בוקט, לא?‬
‫הרחתי אותו גם למטה.‬
‫מה היית עושה אם היא הייתה עולה למעלה?‬
‫האקוסטיקה במדרגות הייתה נהדרת.‬ ‫שמעתי כל מילה, אבאל'ה.‬
‫ירדתי למטה ברגע שהצעקות נגמרו.‬
‫אפשר לעשות שופינג?‬
‫לא. יש לי דברים לעשות.‬
‫מר ג'נברק, אני רוצה לבקש ממך טובה.‬
‫שוקראן?‬ ‫-שוקראן ג'וויזלי.‬
‫אדיל!‬ ‫-שלום.‬
‫כל חבר של מר ג'נברק הוא חבר שלי.‬
‫אני מקווה שאוכל לעזור לך.‬
‫את וג'נברק מכירים ממזמן, נכון?‬
‫למרבה הצער, אני מכירה את אחיותיו.‬
‫מבית הספר.‬
‫שב.‬
‫חזרתי.‬
‫עזבת אותי כשהצעתי לעשות שופינג.‬
‫מי זאת שוקראן?‬
‫גיליתי דברים מטורפים, קטנטונת.‬
‫תפסיק לקרוא לי "קטנטונת"!‬
‫יאללה, ספר.‬
‫שוקראן ג'וויזלי היא‬ ‫חברה של בוקט ושל גולהאן מהפנימייה.‬
‫יום אחד היה להן ריב.‬
‫אחר כך דחפו אותה במדרגות והיא נותרה נכה.‬
‫אז הן דחפו אותה?‬
‫לא הוכיחו את זה,‬ ‫אבל היא בטוחה שהן דחפו אותה.‬
‫טוב, אבל למה?‬
‫כשהן היו בבית הספר,‬ ‫הייתה שמועה שבוקט וגולהאן הן זוג.‬
‫והן היו בטוחות ששוקראן התחילה את השמועה.‬ ‫לדעתי הן צדקו, כי היא נראית טיפוס כזה.‬
‫ואז שוקראן התעצבנה על בוקט.‬
‫היא אמרה לה שהוריה נפטרו ממנה כי היא טפיל.‬
‫ואז לילה אחד,‬
‫היא התגלגלה במדרגות.‬
‫הפכה לנכה.‬
‫אז לאישה עם הבושם הנחמד‬ ‫יש פתיל קצר והיא מסוכנת?‬
‫שוקראן בטוחה שגולהאן דחפה אותה ולא בוקט.‬
‫"שלום, מר זיינל."‬
‫מר זיינל?‬ ‫-כן, זיינל שלנו.‬
‫"אני פיליז אנלי. הבת של טימור אנלי.‬
‫"שמעתי שאתה רוצה לדבר איתי‬ ‫על חלקת אדמה שאבי ירש.‬
‫"התקשרתי אליך פעמיים. אפשר להיפגש."‬
‫מי זאת?‬ ‫-בת של מישהו שאנחנו מחפשים.‬
‫יופי. בואי נזוז.‬
‫אחי?‬
‫מה קרה? לא מצליח להירדם?‬
‫משהו מטריד אותי,‬
‫אבל קשה לי לשים על זה את האצבע.‬
‫כמו שרוכי נעליים,‬ ‫אם אמשוך קצה אחד, הכול ישתחרר.‬
‫אתה תגלה מה זה.‬ ‫אני יודע שאתה רואה את התמונה הגדולה.‬
‫כן, התמונה הגדולה.‬
‫תמונה.‬
‫תמונה…‬
‫- סגנית הנשיא התפטרה -‬
‫מה העניין, אחי?‬
‫תפסתי אותך.‬
‫כל הכבוד, זיינל.‬
‫אני הולך לכתוב סיפור רצח עכשיו.‬ ‫חצי ממנו עובדות, החצי השני כאן.‬
‫לעבודה, מוחי!‬
‫תיכנס פנימה. אתה לא לבוש לשלג. יאללה.‬
‫טוב. בהצלחה.‬
‫- זעזוע נוסף בבית החולים! -‬
‫- רופא חדש מארה"ב נהרג מנהג שיכור -‬
‫הלו?‬ ‫-בוקר טוב, מר אדיל.‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫מה קרה?‬
‫לפני פחות מ-24 שעות אמרת‬ ‫שלא תדברי איתי עוד לעולם.‬
‫ההודעה ששלחת לי בחצות…‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫רק רציתי להזכיר לך שאני עדיין קולומבו.‬
‫בוא נדבר.‬ ‫-כמובן.‬
‫בשעה 15:00 באחוזה.‬
‫איפה שדודך נהרג. תגידי לגולהאן שגם תבוא.‬
‫בסדר.‬
‫- היום השמיני -‬
‫היום אני אסיים את המשחק שאת משחקת בו.‬
‫בזירת הרצח.‬
‫מה יש לך חוץ מהתמונה?‬
‫סיפורן של שתי נשים יפות.‬
‫נתחיל איתך.‬
‫גברת ג'לה נכנסה להיריון עם גולהאן.‬
‫כשגברת איסמט שמעה על זה, היא השתגעה מקנאה.‬
‫בגלל שכעת ג'לה תירש את הכול.‬
‫לגברת איסמט לא היו ילדים.‬
‫כאן הדוד שלך נכנס לתמונה.‬
‫הוא קנה אותך מאחות שילדה תאומות.‬
‫האבא הכלומניק שלך היה בכלא,‬
‫ואימא שלך הייתה לבד ונואשת.‬
‫באותו יום הפרידו בינך לבין אחותך התאומה,‬
‫אבל מצאת בת לוויה אחרת שתהיה איתך כל חייך…‬
‫- בוקט קוסאולו -‬
‫גולהאן.‬
‫- גולהאן קוסאולו -‬
‫השנים חלפו, והחיים היו טובים.‬
‫עד שאבא שלך טימור הופיע.‬
‫הוא הופיע וסחט אותך ואת דודך.‬
‫ככה גילית שיש לך אחות תאומה.‬
‫חיפשת אותה ומצאת אותה.‬
‫אימא שלך מתה מזמן,‬ ‫והנערה המסכנה נותרה לבדה.‬
‫אז לקחת עליה חסות ועזרת לה.‬
‫אפילו עזרת לאביך.‬
‫מכיוון שקנית את הכלבים שבגינה מהחווה שלו,‬
‫אתם בטח נפגשים פה ושם.‬
‫עשיית כסף הייתה אמנות בשביל ד"ר האשמט.‬
‫הוא לא הפסיק לפתוח בתי חולים חדשים.‬
‫בתו הייתה כמוהו.‬
‫האינטליגנציה והיופי שהיו חסרים לבנו,‬
‫היה קיבלה אותם.‬
‫היא יועדה לרשת אותו כמנכ"לית.‬
‫הכול התחיל כשג'נברק הציע לפתוח‬ ‫את מרכז הגנטיקה, נכון?‬
‫מרכז לבדיקות גניאולוגיות.‬
‫למעשה, דגימות הדם הראשונות‬ ‫שנלקחו ביום הפתיחה היו שלכן.‬
‫והתוצאות?‬
‫הן חשפו שגולהאן היא לא הבת של האשמט.‬
‫האדם הכי חשוב בחיים שלך,‬
‫גולהאן, שמגיל שש את מאוהבת בה,‬
‫לא תירש את ההון של משפחת קוסאולו,‬
‫והפרויקטים החברתיים שעבדתם עליהם יחד‬
‫ירדו לטמיון.‬
‫והיא בטח גם תיזרק מהאחוזה.‬
‫זה המניע שלך.‬
‫אבל מצאת פתרון.‬
‫אביך, טימור הנכה,‬
‫הציע לרנאט ולאיאנה הצעה‬ ‫שהם לא יכלו לסרב לה,‬
‫ולכן הם עזבו את האחוזה.‬
‫אחרי שהם עזבו, פרצו לחדר שלהם‬
‫ושתלו שם את התכשיטים.‬
‫הם הואשמו בשוד.‬
‫התוכנית פעלה כמו שצריך.‬
‫הרוצח נברא עוד לפני הרצח.‬
‫גברת איסמט אמרה‬ ‫שהיא ישנה בחדר שלה בליל הרצח.‬
‫היה לה סיוט והיא התעוררה בצרחות.‬
‫כולם באחוזה מיהרו אליה.‬
‫אבל אתן לא ירדתן למטה.‬
‫אל תגידו לי שלא שמעתן שום דבר.‬
‫כשהייתי אצלכן לפני כמה ימים,‬ ‫הייתה איתי בחורה צעירה.‬
‫היא סיפרה לי שראתה מדרגות‬ ‫כשעשתה סיבוב בגינה.‬
‫היא עלתה בהן ונכנסה לחדר שלך.‬
‫והיא שמעה כל מה שאמרנו למטה.‬
‫כל מילה.‬
‫כשאיסמט נרדמה מול הטלוויזיה,‬
‫יצאתן מהבית ובאתן ישר לכאן, לאחוזה.‬
‫אתן מכירות את הכלבים,‬
‫ובטח היה לכן קל להרגיע אותם.‬
‫ואז התגנבתן פנימה.‬
‫מעניין מה מר האשמט חשב‬
‫כשראה אתכן שם.‬
‫וזה לא נגמר במותו של האשמט.‬
‫עוד מישהו ידע על זה.‬
‫ד"ר צ'טין.‬
‫הוא מת בתאונת דרכים, והנהג הפוגע לא נתפס.‬
‫אחר כך, רנאט ואיאנה.‬
‫אבא שלך לקח אותם להרי סטראנג'ה‬ ‫כדי שיחצו את הגבול‬
‫והרג אותם שם.‬
‫עכשיו תורי.‬
‫אבל הסיפור שלי קצת שונה.‬
‫הוא מתחיל כשג'לה התחילה לעבוד בבית החולים.‬
‫ברגע שהאשמט קוסאולו ראה‬ ‫את הבחורה היפיפייה, הוא נדלק עליה‬
‫ורצה לשכב איתה.‬
‫הוא איים לפטר אותה אם היא תסרב לו.‬
‫אבל הרופא הראשי לא חשק ביופייה.‬
‫הוא חיפש נקבה צעירה ובריאה שתלד לו בן.‬
‫גול! את לא צריכה לספר לו.‬
‫לא, אני אספר לו.‬
‫חולף לא מעט זמן,‬
‫הבן שהאשמט קוסאולו רצה עדיין לא נולד,‬
‫והחיים של אמי הפכו לגיהינום.‬
‫איומי הגירושים הופכים להתעללות פיזית,‬
‫וג'לה הצעירה מוצאת פתרון.‬
‫ארוסה לשעבר.‬
‫נכון שהכול התחיל‬ ‫כשגילו שאני לא הבת של קוסאולו.‬
‫ד"ר צ'טין החצוף הזה בא קודם אליי,‬ ‫ניסה לסחוט ממני מיליון דולר,‬
‫והציע הצעה שלא אחזור עליה.‬
‫אמרתי לו שהאתיקה הרפואית אוסרת עליו‬ ‫לשתף את התוצאות עם אחרים וגירשתי אותו.‬
‫הייתי תמימה.‬
‫הוא סיפר להאשמט.‬
‫באותו לילה האשמט קרא לי ממזרה,‬ ‫ולאימא שלי הוא קרא זונה.‬
‫הבת שהוא היה גאה בה כל חייו,‬
‫הפכה פתאום לממזרה,‬ ‫למישהי שצריך להיפטר ממנה.‬
‫אם היית רואה מה הוא עשה לנו באותו לילה,‬ ‫במיוחד לאימא שלי…‬
‫אף אחד לא רצח את רנט ואיאנה.‬
‫הם שינו את דעתם ברגע האחרון.‬
‫הם לא רצו לחזור למולדובה,‬
‫אז הם קיבלו כסף מטימור ליד הגבול וברחו.‬
‫אחר כך הם הלכו לאיבוד‬ ‫בהרי סטראנג'ה וקפאו למוות.‬
‫נניח שזו האמת, מה זה משנה?‬ ‫-זה משנה הכול.‬
‫כל ההון הזה, כל בתי החולים,‬
‫מי לדעתך היה יורש אותם?‬
‫מה ג'נברק היה עושה אילו זה קרה?‬
‫משמין ומרזה שוב ושוב,‬
‫שוכב עם בחורות בזכות שם המשפחה שלו,‬
‫נפטר מהפרויקטים החברתיים שיזמנו‬ ‫כדי שאנשים ללא אמצעים יוכלו לקבל טיפול,‬
‫מבזבז את כל הכסף?‬
‫אני שואלת אותך.‬
‫מה חשוב יותר?‬ ‫מה שעשיתי או למה עשיתי את זה?‬
‫לעשות את הדבר הנכון, להתנהג טוב או רע…‬
‫זה הכול נתון לפרשנות.‬
‫אז מה אתה מתכוון לעשות?‬
‫לנהל משא ומתן.‬
‫אבקש מגברת בוקט מרשם נוסף.‬
‫בחיים לא.‬ ‫-איזה מין רוצחת את?‬
‫בוקט! תני לו את המרשם!‬ ‫-לא!‬
‫בסדר, אדאג שרופא יכתוב לך מרשם.‬
‫אני אתן לך גם כסף.‬
‫מה העניין?‬
‫כמו שקולומבו אמר.‬
‫שאלה אחרונה. למה ירית בג'לה?‬
‫זו הייתה תאונה.‬
‫אמי התמימה התערבה כדי להציל אותו‬ ‫וחטפה כדור.‬
‫אני טיפש גדול כמו המלט.‬
‫המושיעה שלך בוקט לא יכלה לענות‬
‫כי היא לא הייתה שם.‬
‫את הרוצחת.‬
‫מאידה אמרה לי שאתה טיפש לא יוצלח.‬
‫הילד של שלושתנו.‬
‫מבריק.‬
‫זו…‬
‫זו לא רק מזימת רצח טובה.‬
‫זו… יצירת מופת.‬
‫הביציות שלך?‬
‫אחותך התאומה בהיריון עם הביציות של גולהאן.‬
‫זו בת?‬ ‫-כן.‬
‫גם אני רציתי בת, אבל זה פשוט לא קרה.‬
‫אסון של אדם הפך‬ ‫לברכה בדמות ילדה שטרם נולדה.‬
‫אני לא אספר לאיסמט.‬
‫הירושה של קוסאולו תעבור לשושלת חדשה.‬
‫המלט…‬
‫העביר את הונו לחפה מפשע.‬
‫והשאר שתיקה.‬
‫- היום התשיעי -‬
‫מה הפגנת החיבה הזאת?‬
‫קחי את הדברים שלך.‬
‫את נוסעת לדורדו עוד שעה.‬ ‫אינך יכולה להישאר כאן.‬
‫מה אתם הולכים לעשות?‬
‫אנחנו צריכים לטפל במשהו.‬
‫זה משהו מסוכן?‬ ‫-בערך.‬
‫אל תתקשרי או תשלחי הודעות עד שתשמעי ממני.‬
‫אתה תהיה בסדר, נכון?‬
‫אל תדאגי.‬
‫קחי.‬
‫זה שלך.‬
‫אנחנו מוכנים.‬
‫עוד מעט… נצא לדרך.‬
‫סאדיק אדיל. איזה כבוד.‬
‫יאללה, דבר.‬
‫הלילה נתפוס את פרהט.‬
‫הוא רוצה להיפגש עם הבחורה ששכרתי.‬ ‫הם יאכלו ארוחת ערב ואז…‬
‫הבן זונה ייקח אותה לביתו, מה?‬
‫הבחורה תיפתח את הדלת לזיינל והוסו,‬ ‫והם יתפסו אותו.‬
‫ואחר כך נתקשר אליך.‬ ‫-טוב, תשאירו את המניאק לבחורים שלי.‬
‫הם יטפלו בו.‬
‫הוא ישסה בנו את הכלבים שלו.‬
‫הם בטח כבר בדרך לפה.‬
‫יופי. הם יתפצלו.‬
‫הוא שלח לי הודעה.‬ ‫"תתקשר אליי כשסאדיק לא איתך."‬
‫תהיו בשקט.‬
‫הלו?‬ ‫-אני על רמקול?‬
‫כן, בוס. גם הוסו כאן.‬
‫תקשיבו.‬
‫כשתגלו איפה פרהט מסתתר,‬
‫תשתלטו על סאדיק אדיל‬ ‫וקחו ממנו את הטלפונים שלו.‬
‫ואז תבואו ישר לפה.‬
‫בסדר?‬ ‫-טוב, בוס.‬
‫זה הזמן להתקשר לסלאמי.‬
‫הנה זה מתחיל.‬
‫קדימה.‬
‫חלוק ואנשיו עוקבים אחרינו.‬
‫סלאמי, הם עוקבים אחרינו.‬
‫אני הולך לפנות לרחוב שדיברנו עליו. בסדר.‬
‫מה זה? מי אלה?‬
‫תסתובב!‬
‫מי אלה לעזאזל?‬
‫וואו.‬
‫קחו את הטלפונים שלהם.‬
‫איפה הטלפון שלך?‬
‫תהיו בשקט.‬
‫הלו? אנחנו מחוץ לבית של פרהט.‬
‫הבחורה הכניסה את זיינל והוסו.‬
‫אני מחכה במכונית.‬
‫בראבו, סאדיק אדיל. תישאר איפה שאתה.‬
‫בסדר.‬
‫אחי, התקבלה הודעה בטלפון של הבחור.‬
‫הוא אמר שהסיסמה היא 1234.‬
‫זה מהייאטי.‬
‫"זיינל והוסו בפנים?"‬
‫מה לכתוב?‬
‫תכתוב, "כן, הם בפנים".‬
‫"כן, הם בפנים."‬
‫רוצה שאשלח לבוס תמונה של פרהט?‬ ‫-כן.‬
‫חתיכת מכוער מזדיין.‬
‫הוא מתקשר.‬ ‫-תענה.‬
‫הלו?‬
‫הכול בסדר, בוס.‬
‫הוסו מטפל בסאדיק.‬
‫כן, טיפלנו בבחור השני.‬
‫נכון.‬
‫חלוק והחבר'ה כאן?‬
‫בסדר, בוס.‬
‫כן, מר הייאטי?‬
‫נכון, אדוני.‬
‫כן, עורך הדין בתא המטען.‬
‫לקחנו ממנו את הטלפונים,‬ ‫ואנחנו עוזבים עכשיו.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אחי.‬
‫חלוק.‬
‫רג'פ.‬
‫תן לי לטפל בהם.‬
‫הלו?‬ ‫-סלאמי.‬
‫זיינל בדרך אליך.‬
‫תן לו לעשות מה שהוא רוצה ואז נצא לדרך.‬
‫כן, למוסך. טוב, תודה.‬
‫זיינל, אחי!‬ ‫-אחי, לא!‬
‫אני מתחנן, אחי!‬ ‫-אחי!‬
‫חתכתי לשניהם את הזין,‬
‫תקעתי להם אותם בפה‬
‫ויריתי להם בראש.‬
‫סע.‬
‫אתה מוכן, חבר?‬
‫לא היינו פה. לא ראית אותנו.‬ ‫אתה לא מכיר אותנו.‬
‫המפקד, אולי לא נשרוף את כל המכוניות?‬
‫נחנה כמה מהן ברחוב ליד ואחר כך נמכור אותן.‬
‫כרצונך.‬
‫- מוסך -‬
‫- אזור מסוכן, לא להתקרב -‬
‫אמרת שאקבל אותו כשהיד שלי תחלים.‬
‫סאדיק…‬
‫תעזור לי…‬
‫תעזור לי.‬
‫תתקשר.‬
‫תגיד להם לבוא לקחת אותי.‬
‫תתקשר. אני אשלם לך.‬
‫בכספת.‬
‫הסיסמה…‬
‫איסטנבול…‬
‫אדיל.‬
‫אתה לא רוח הרפאים שציפיתי לה.‬
‫אני כבר לא המלט.‬
‫רסקולניקוב…‬
‫למה הוא הכה‬ ‫את אליונה איוונובנה בראש עם גרזן?‬
‫האם הוא גילה את הרוע?‬
‫אחי?‬
‫הכספת.‬
‫השנה שבה איסטנבול נכבשה.‬
‫זה הייתי אני?‬
‫זה היית אתה.‬
‫קדימה, אחי. אנחנו צריכים ללכת.‬
‫"הו, אילו הבשר הזה, יותר מדי מוצק…‬ ‫יפשיר… לטל."‬
‫"או אלוהים…"‬
‫המפקד!‬
‫בוא נסתלק מכאן, זיינל.‬
‫החבר'ה האלה היו יסודיים.‬
‫כל מי שהיה שם מת.‬
‫שמונה אנשים בסך הכול.‬
‫האם ייתכן ניצחון ללא מחיר?‬
‫בטרגדיה של המלט גם מתו שמונה אנשים.‬
‫תראה, הוא התחרפן עוד הפעם.‬
‫הוא שוב הקיא.‬
‫הוא הרעיל את עצמו.‬
‫הוא ערבב את הכדורים עם ויסקי.‬
‫הוא קורא למישהי.‬
‫הצלחת לקלוט את השם, זיינל?‬
‫לא היה לך פנצ'ר בדרך חזרה מטוסיה.‬
‫מה השעה?‬
‫שבע בבוקר, אבל עדיין חשוך.‬
‫מה קרה?‬
‫הרעלת את עצמך וכמעט התפגרת.‬
‫תודה לאל שהקאת את הנשמה באמבטיה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫מספיק עם הכדורים! לקחנו לך אותם.‬
‫איפה הבחורים?‬ ‫-בפנים.‬
‫מתנו מפחד, אדיל.‬
‫תאר לעצמך, הוסו ישן בבית בגללך.‬
‫מה?‬
‫הנה הוא!‬ ‫-ברוך השם.‬
‫המפקד…‬
‫הפחדת אותנו למוות, המפקד. נשבע לך.‬
‫תודה לאל.‬
‫אתה בסדר?‬
‫יופי, אז אנחנו הולכים.‬
‫ניקח את המכוניות למוסך של חבר באיופ.‬
‫הוא ימכור אותן.‬
‫בוא נזוז.‬
‫תודה לאל.‬
‫כפי שאמרתי,‬
‫אני כבר בת 18.‬
‫אני כבר לא סאדיק.‬
‫גם לא אדיל.‬
‫אוג'ל, הינג'ל…‬
‫תבחרי אחד מהשמות לאיש הרע.‬
‫- היום העשירי -‬
‫וואו. מה כל הכסף הזה?‬
‫שלוש מאות עשרים וחמישה אלף דולר,‬
‫מאתיים חמישים אלף אירו‬
‫ו-75 אלף לירות.‬
‫תן למריה 25 אלף דולר.‬
‫טוב? את השאר נחלק לשלוש.‬
‫מה? אני לא מקבלת?‬
‫שליש אחד הוא בשבילך.‬ ‫-לא, אחי.‬
‫אין מצב.‬
‫נחלק את הכסף לארבע. בלעדיך…‬
‫הדבר היחיד שאני צריך הוא משככי כאבים.‬
‫אז אתה מוותר על החלק שלך?‬
‫אין מה לקנות במקום שאליו אני הולך.‬ ‫-חכה רגע, המפקד.‬
‫אין מצב. אנחנו באים איתך.‬
‫מה אעשה עם כל הכסף? אדחוף אותו לתחת?‬
‫סליחה, ילדונת.‬
‫אין צורך להתעצבן, חברים.‬
‫למה שלא נהיה שותפים?‬
‫בעסקי המלונאות של אדיל… אוג'ל.‬
‫בחייך, הוסו!‬
‫איפה הנימוסים שלך?‬
‫שמעתי שאכלת את כל כדורי הבשר באינגול.‬
‫אני מצטער, ילדונת, אבל…‬
‫המפקד, עליך להזהיר את האחיינית שלך.‬
‫היא פוגעת בכבוד שלי ללא הצדקה.‬
‫כן! החברים שלי הם הכי טובים!‬
‫תשיר לנו שיר טורקי.‬ ‫-לא.‬
‫בבקשה.‬ ‫-יאללה!‬
‫קדימה!‬ ‫-שיר אחד.‬
‫יאללה!‬ ‫-פשוט תשיר.‬
‫- מחוז אודונפזארי -‬
‫ילדי!‬
‫ברוך הבא.‬
‫יקירי, גם אני התגעגעתי אליך.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫טוב יותר עכשיו שאתה כאן.‬
‫שלום, דודה.‬ ‫-דודה?‬
‫הוא משוגע. לפחות תקרא לי "גברת".‬
‫הוא נישק לי את היד.‬
‫מי המשוגעים האלה?‬
‫חבריי לנשק.‬ ‫-זה אנחנו.‬
‫והילדה?‬
‫מגייסים בנות עכשיו?‬ ‫-עוד לא.‬
‫פינאר. היא רוצה להיות פקידת הקבלה שלנו.‬
‫ברוכה הבאה, פינאר.‬ ‫-תודה.‬
‫מה עכשיו?‬
‫שאלה.‬
‫לאיזה תפקיד אוכל להתקדם אחרי פקידת קבלה?‬
‫וידוי, מר אוג'ל.‬
‫מעולם לא הרגשתי‬
‫בחיים כמו בעשרת הימים האחרונים.‬
‫בטח לזה אנשים קוראים אושר.‬
‫נראה לי שאני אוהבת אותך.‬
‫רק שתדע.‬
‫נראה לי שגם אני אוהב אותך.‬
‫דנת אותי לחיים.‬
‫- מבוסס על הרומן "עשרה ימים של איש רע"‬ ‫מאת מהמט ארולו -‬
‫תרגום כתוביות: אבירם משעלי‬