‎10 ZILE ALE OMULUI RĂU
‎Nu fi așa de pesimist!
‎Șeful o să ne mazilească ‎dacă pățește ăsta ceva.
‎- Trăiește. ‎- Bine.
‎- De ce îl protejează? ‎- Habar n-am.
‎A zis: „Duceți-vă la Tomba ‎și nu veniți fără el!”
‎Nici până la İzmit n-o să reziste, ‎darămite până la Istanbul.
‎Tosya, nu Tomba, tâmpitule!
‎- Unde suntem? ‎- În Karaağaç, cică.
‎Aoleu!
‎Hüso! Ai trântit mortăciunea!
‎M-a speriat de moarte. ‎A țipat de am crezut că a înviat!
‎Cum să învie dacă nu e mort, dobitocule?
‎Ești teafăr, consătene?
‎Ridică-te! Hai afară!
‎Închide-o! Să-l proptim!
‎Te simți bine?
‎- Mă piș pe mine. ‎- Ce?
‎Dă-o dracu'!
‎Normal, la câtă apă ai băut!
‎Hüso, adu-ți pantalonii de trening! ‎Și chiloți curați, dacă ai.
‎Trebuie să-l schimbăm.
‎Zău? De ce hainele mele și nu ale tale?
‎Taci și adu-le odată!
‎- Camarade! ‎- Da?
‎- Ce fac cu ăștia? ‎- Aruncă-i!
‎Pastilele!
‎Caută în buzunare! O avea pastilele acolo.
‎Poftim!
‎Poftim pastilele, bine?
‎Hamlet.
‎- Ce zice? ‎- O vorbi despre carte.
‎E în mașină.
‎„O, carnea aceasta mult prea închegată…
‎De s-ar topi…
‎Și s-ar preface-n rouă…”
‎ZIUA 1
‎Ce plăcere să te văd, Sadık!
‎Mi-am schimbat numele în Adil, cel drept.
‎Nu-mi place „Adil”.
‎În fine!
‎M-au anunțat din Tosya acum 15 zile
‎că au văzut ‎o mașină pe numele meu, distrusă,
‎și un boschetar pe nume Sadık.
‎Ce căutai în Tosya? ‎Credeam că ești în Eskișehir.
‎Am dus pe cineva acolo.
‎- Stai jos! ‎- Nu pot.
‎Fractură de coccis. Mă doare.
‎Ne-am reglat conturile acum doi ani, ‎dar trebuie s-o luăm de la capăt.
‎Unu: banii pe mașină. ‎Doi: cheltuielile de spitalizare.
‎Banii dați socrului și cumnatului. ‎Datoria doamnei. Donația pentru poliție.
‎Pe scurt, ‎ne-ai costat o mică avere, Sadık Adil.
‎Nu-i așa, Hayati?
‎Ba așa e.
‎Dacă ziceți voi…
‎Cum ai de gând să plătești datoria?
‎Ce zici de o misiune?
‎În specializarea ta, desigur.
‎Specializare?
‎Un fustangiu. O arde prin zone selecte.
‎Îl găsești ca pe Tevfik.
‎Numele lui e Ferhat Gönen.
‎Nu te uita la ei! ‎Sunt ca nuca în perete acolo.
‎Hayati îți va da dosarul lui Ferhat.
‎Ai telefon?
‎Normal că nu.
‎Ăsta negru e de serviciu.
‎Aceeași parolă. ‎Anul cuceririi Instanbulului. Ține minte!
‎Are numărul meu. ‎Și pe ale lui Hayati și Hüso.
‎Ăsta alb e personal.
‎M-am prins. Negru e viață, alb e moarte. ‎Negru e al tău. Alb, al meu.
‎Zeynel, ia banii și cardul de la Hayati!
‎- Cumpără-i niște haine! ‎- Bine, Șefule!
‎- Puicuța? ‎- Cine? Puicuța mea?
‎- Cum o cheamă? ‎- Maria.
‎„Maria”!
‎Să-i aleagă ea hainele!
‎O fi ea curvă, dar e stilată.
‎Ia-l! Nu te mușcă.
‎E nevoie, în domeniul ăsta.
‎Ține-l bine!
‎Bine, lasă! O să poți ‎când ți s-o vindeca brațul.
‎Treaba ta e să-l găsești pe Ferhat ‎și să-mi spui unde e.
‎- Cu o condiție. ‎- Fir-ai…
‎Mă dor toate. Capul, brațul, fundul…
‎E un chin.
‎Îmi trebuie un analgezic puternic ‎care nu se găsește oriunde.
‎Ai luat-o pe pastile?
‎Câte iei?
‎Azi a luat una, Șefule. ‎Pe restul le ține în buzunar.
‎O să-i dai două pe zi. Dimineața și seara.
‎- Nu. ‎- Ai înțeles?
‎- Nu-mi ajung. ‎- Două, am zis!
‎Până dă de javra de Ferhat,
‎stați cu ochii pe el!
‎Îi dați zilnic raportul lui Hayati.
‎- Unde să-l ținem? ‎- Casa e pregătită.
‎Nu te purta ca în cocină! ‎Abia am făcut curat.
‎Sadık, Adil, sau cum ți-oi zice,
‎găsește javra…
‎Găsește-l și dă-mi de veste! Ai înțeles?
‎Cum de ai făcut accident?
‎Drumul era drept ca-n palmă și nu ploua.
‎Ai adormit la volan?
‎Cred că am făcut pană.
‎Mare lucru că ai scăpat cu viață…
‎Înseamnă că mai ai ceva de făcut pe-aici.
‎Pot să-ți cer un serviciu, consătene?
‎O știi pe Maria a mea? ‎I-am zis că mă întorc azi și mă văd cu ea.
‎Pot s-o invit aici?
‎Oricum vine mâine la cumpărături.
‎Nicio problemă.
‎Dar fă-mi și tu un serviciu! ‎Mai dă-mi o pastilă!
‎Nu.
‎I-ai zis Șefului că am luat una azi. ‎Mai iau una și sunt aranjat până marți.
‎- Încetează, ce Dumnezeu! ‎- Preventiv.
‎Când o să fii cu Maria în pat,
‎ar fi aiurea să dau buzna ‎ca să-ți cer pastila. Hai, te rog!
‎Poți să-ți astupi deja urechile.
‎O să ne-o tragem toată noaptea.
‎Nu-i nimic.
‎O să am și eu un musafir. O fantomă.
‎- Poftim! ‎- Mulțumesc.
‎Cine e Hayati ăsta? Ce fel de om e?
‎A venit de șase luni ‎și a devenit mâna dreaptă a Șefului.
‎Nu pricepem.
‎Hüso zice că a fost polițist. ‎Dat afară de la Securitate.
‎E devotat, dar eu nu-l plac. ‎Mi se pare dubios.
‎Mersi!
‎Ce dracu'?
‎Maria, nu?
‎Eu sunt Adil.
‎Îmi luam niște apă.
‎Du-te!
‎Odihnă plăcută!
‎Și ție.
‎Fantoma mea!
‎Întoarce-te!
‎Spune-mi ce să fac!
‎Spune-mi și curmă așteptarea,
‎lipsa asta de sens.
‎Scumpă închipuire,
‎vise care îmi arătați ‎locuri unde n-am călcat…
‎Luați fantoma asta… ‎și aduceți-mi-o în fața ochilor!
‎ZIUA 2
‎S-a întors Omul bun? ‎Văd că nu mi-ai pierdut numărul.
‎- Cum a fost la Eskișehir? ‎- Bine.
‎Ce ai pățit? Te-a călcat un autobuz?
‎Am avut un accident.
‎Dar ești îmbrăcat mișto. ‎Foarte ‎smart casual, ‎văd.
‎- Iar tu tot chiulești, văd. ‎- S-a terminat școala.
‎Bine, fie!
‎Dacă mă duceam, îți ratam mesajul.
‎- Când absolvi? ‎- Peste două luni.
‎Absolv și îmi iau banii.
‎Abia la 18 ani.
‎Am făcut 18 anul trecut. ‎Yeter m-a declarat la un an.
‎Am 300.000 de lire ‎care putrezesc în bancă.
‎Nu mai zic de inflație. ‎Trec pe acolo și-mi lasă gura apă.
‎Ești rău, Sadık.
‎Adil.
‎Acum sunt Adil. Cel puțin deocamdată.
‎Ce face mama ta?
‎A renunțat la Tevfik și s-a întors în sat.
‎Acum stau la o rudă.
‎Mătușa Durdu.
‎Ciudat. Cum de te-a lăsat singură?
‎I-am zis: „Mă omor dacă mă duci acolo. ‎O să mă pierzi ca pe Tevfik.”
‎Latte. Aduceți și o farfurie ‎cu tot ce aveți de ciocolată!
‎Ia zi, tataie! ‎Ce ai mai făcut în ultimii doi ani?
‎Turism. M-am ocupat ‎de construcția unui hotel.
‎Aoleu, ai un hotel? Fugi de-aici!
‎Așadar, Sadık al nostru…
‎Scuze, Adil, nu?
‎Adil al nostru s-a lansat în turism?
‎Și altceva?
‎Acoperă-ți picioarele!
‎Lasă-l să se holbeze, săracul!
‎Știi, ești singurul bărbat ‎care nu mă privește așa.
‎Dar, sigur, tu ești un om bun. ‎Ăsta e motivul, nu?
‎Cred că m-am răzgândit.
‎Poate mă deprind și cu răul.
‎I-auzi! Te apuci de rele?
‎Mișto, dar prea târziu.
‎Am un nou iubit. Tânăr și simpatic.
‎O să ne asociem în afaceri ‎dacă pun mâna pe bani.
‎Nu le pomeni de bani ‎unor oameni pe care nu-i cunoști bine!
‎Nu-mi mai tăia cheful!
‎- Poftiți, domnișoară! ‎- Mulțumesc.
‎Așa, și? Ciripește!
‎De ce m-ai chemat?
‎Caut pe cineva. Adică…
‎Mă gândeam că m-ai ajuta, ‎ca acum doi ani.
‎Ce tâmpit crede că găsești tu pe cineva?
‎Bașca în halul ăsta.
‎Degeaba ți-am dat indicii despre Tevfik.
‎Poate acum avem mai mult noroc.
‎Zi! Ce vrei de la mine, mai exact?
‎Individul frecventează zona. ‎Locurile selecte.
‎Cluburi, restaurante și așa mai departe.
‎- Unde l-ai căuta? ‎- Dă-mi telefonul tău!
‎Măi să fie! Acum ai două telefoane!
‎- Ce parolă ai? ‎- 291453.
‎- N-ai nicio aplicație. ‎- Poftim?
‎Lasă, le descarc eu.
‎Pace vouă!
‎Pınar, nepoata mea. Zeynel, colegul meu.
‎N-aveai bani. Ți-am adus eu.
‎Mulțumesc.
‎Ce coleg generos!
‎Da. Gata!
‎Ai cont. CoolDaddy. Parola e aceeași.
‎Suntem și prieteni. Zâmbește!
‎Fotografia de profil. ‎Sunt singura ta prietenă, doar eu o văd.
‎Am și apreciat-o.
‎Acum, spune-mi! Cum îl cheamă pe tip?
‎Îl cheamă Ferhat.
‎N-am reținut numele de familie.
‎Ce să fac cu atât? ‎E plin de Ferhat pe social media.
‎Măiculiță!
‎Ar trebui să mă lansez și eu în turism.
‎Nu se poate! Nu-mi spune că e tot a ta!
‎Acolo sunt datele despre Ferhat. ‎Mă duc la duș.
‎Ce e?
‎Măcar în casă lasă fesul ăla!
‎Uite!
‎- Ce-ai acolo? ‎- Am avut un accident, ți-am zis.
‎Ai găsit ceva?
‎Nu chiar pe Ferhat, ‎dar știu cum îl găsești.
‎Ferhat ăsta e un mare snob.
‎Are contul inactiv de o lună. ‎Parcă s-a evaporat.
‎- Asta știm deja. ‎- Mai e ceva.
‎Am văzut că a apreciat ‎toate pozele a două persoane.
‎Güneșkurt și Bahar95. ‎Așa că m-am interesat de fată.
‎Ferhat a apreciat pozele lui Bahar95 ‎și a comentat la greu.
‎Se dădea la ea într-un mare fel. ‎Pe urmă, pauză totală.
‎Aproape simultan ‎a apărut un anume SerhatF1.
‎A început să schimbe aprecieri cu Bahar95.
‎F1Ferhat și SerhatF1 sunt unul și același.
‎Faza e că în pozele lui Serhat ‎apare doar mașina, nu și figura lui.
‎Nu-l putem localiza așa.
‎Doar prin Bahar95 îl găsim.
‎Sunt sigură că se întâlnesc.
‎Ea face Pilates, ‎stă în zonă și aleargă dimineața în parc.
‎Află ce săli de Pilates sunt pe aici ‎și sigur o găsești!
‎Poate afli tu.
‎Contra cost.
‎1.000 de lire pe zi. Am zis, tataie.
‎- Dacă mâncăm aici, fac ‎menemen. ‎- Super! Dar fără ceapă. Și cu multe ouă.
‎Picioarele!
‎Da?
‎Da. Bine.
‎Maide.
‎- Vrea să discute cu tine. ‎-\Maide?
‎Alo, Sadık?
‎Da, Maide!
‎Nu-mi vine să cred! ‎Ce surpriză să te văd pe Instagram!
‎Nici mie nu-mi vine să cred.
‎Tocmai te pomeniserăm. ‎Ghicește cine e aici!
‎Nu spune că Rezzan!
‎Sigur că nu. Doamna doctor Buket Köseoğlu.
‎Din consiliul director K&S. ‎Un om deosebit.
‎Bine, spune!
‎Are o problemă. Tocmai vorbeam.
‎Eu am zis: „Te rezolvă Sadık.” ‎Apoi mi-a zis Șule că ești aici.
‎Te-a văzut pe Instagram cu Pınar.
‎Două chestii, Maide.
‎Prima: acum sunt Adil.
‎A doua: sunt ocupat momentan.
‎Haide, Sadık… Adil!
‎Dna Buket mi-e prietenă ‎și e psihiatra mea.
‎Psihiatră.
‎Maide, tocmai am avut accident. ‎Mi-ar prinde bine un medic.
‎Poftim! Grozav! Mâine e bine?
‎Dacă e dimineață.
‎Bine. Te anunță Șule unde vă vedeți.
‎Poftim!
‎Îmi dai și mia de mâine?
‎Nu-ți dau avans. Ăștia sunt de taxi.
‎Să fii gata mâine! Te sun după ore.
‎Te interesezi și la sălile de sport.
‎Zici că vii ‎la recomandarea lui Bahar, amica ta.
‎Poate o știe cineva. Și încă ceva!
‎Seara poate mergem ‎la un club sau bar din Kuruçeșme.
‎- Să te pregătești! ‎- Bine, șefu'!
‎- Sadık Adil. ‎- Da?
‎- Ce dracu' faceți? ‎- Bine.
‎Dobitocule!
‎Te-am întrebat ce faci, nu cum te simți.
‎Păi, am găsit o fată ‎care ne poate duce la Ferhat.
‎E clientă la sălile de sport.
‎Am apelat la o fată ‎familiarizată cu genul ăsta de locuri.
‎Dar ne trebuie întăriri.
‎Adică…
‎Cineva cu mașină.
‎Fiindcă mâine filăm două locuri.
‎Și niște bani. ‎De abonamente, de bilete de intrare. Bine?
‎Îl trimit mâine pe Hüso.
‎Dar nu uita! ‎Datoria e mare și timpul e scurt.
‎Bine, Șefule.
‎Am fost angajați în armată. Camarazi.
‎Dar ne-au lăsat la vatră ‎din cauza tâmpitului ăstuia.
‎Nesupunere față de superiori.
‎Cu grijă! Pune și acolo, Zeynel!
‎Hüso, ia mâna, că ți-o tai!
‎Banii aduși de Hüso… ‎Lăsați jumătate aici, restul luați-l!
‎Hüso, așteaptă semnalul meu! ‎O s-o duci pe Pınar în niște locuri.
‎Și ne vedem aici diseară.
‎Vezi că Pınar e nepoata consăteanului meu!
‎- Gata? ‎- Aproape.
‎Nu apăsa tare! Fii mai delicat, omule!
‎Maximum o oră. Amânați ședința!
‎Da, ajung la consiliu.
‎ZIUA 3
‎Unchiul meu, Hașmet Köseoğlu.
‎A fost atacat și ucis acasă, acum o lună.
‎Mătușa Jale a fost rănită grav.
‎I-a identificat pe ucigași, ‎dar n-au fost găsiți.
‎Unchiul meu era directorul ‎și patronul firmei unde lucrez.
‎Așa că a fost o dublă pierdere. ‎Și în familie, și în afaceri.
‎Sper că n-o să-mi cereți ‎să-i găsesc pe ucigași.
‎Mama adoră misterele. ‎Filmele vechi, romanele polițiste.
‎Vrea un detectiv particular.
‎Ce am vrea să faceți, mai exact,
‎e să confirmați concluziile poliției ‎și s-o liniștiți pe mama.
‎Îmi puteți spune ‎ce știți până acum despre acea noapte?
‎N-ați citit în ziare? A fost mare știre.
‎Nu. În ultima lună ‎n-am citit decât ‎Hamlet.
‎- ‎Hamlet? ‎- Da.
‎Bine.
‎La conac lucra un cuplu ‎din Republica Moldova, İanna și Ranat.
‎Furau mereu de la unchiul.
‎Argint, bijuterii, bani…
‎Când i-au prins, i-au dat afară.
‎Așa că s-au decis să spargă seiful ‎înainte să plece în Republica Moldova.
‎În ziua cu pricina, femeia aștepta afară.
‎Soțul a intrat.
‎Dar, ghinion!
‎Unchiul și mătușa nu plecaseră din oraș. ‎Ranat l-a ucis pe unchiul.
‎Au silit-o pe Jale să deschidă seiful, ‎au lovit-o în cap cu bâta și au fugit.
‎Ce părere aveți?
‎Mă puteți ajuta?
‎Așa cred.
‎Dar mai întâi mă ajutați dv.
‎- În ce fel? ‎- Am mari dureri.
‎Îmi trebuie o rețetă autentică.
‎Vreți o rețetă pentru analgezice?
‎Convingeți-o pe mama să vă angajeze ‎și vă ofer câteva ședințe.
‎O ședință. Nu prea am timp.
‎Nici eu.
‎Șule, sunt Sadık.
‎Știi grupul K&S, nu?
‎Da. Documentează-te despre el!
‎Trimite-mi tot ce afli ‎despre Hașmet Köseoğlu,
‎despre copiii și soția lui ‎și despre Buket Köseoğlu!
‎Bine. Mulțumesc.
‎Nu, fetiță! De ce ești așa de agitată? Nu.
‎Cafeaua, doamnă.
‎Mamă?
‎Domnul Adil.
‎Bun-venit, domnule Adil!
‎- Beți ceva? ‎- Nu, mersi.
‎Intrați, vă rog!
‎Poftiți! Luați loc!
‎Prefer să rămân în picioare. ‎Am tot stat jos azi.
‎Bine.
‎Mai întâi, îmi place mult numele dv.
‎Vă place să citiți? ‎Sherlock Holmes? ‎Agatha Christie?
‎Îl prefer pe Hammet.
‎Fără supărare, dar autorii precum Christie ‎sau Doyle, cu ‎Holmes,
‎n-au scris despre întâmplări reale.
‎Se duc prea mult în zona fictivă.
‎De pildă, în realitate, ‎ucigașul e un apropiat al victimei,
‎dar în romanele lor ‎e cineva cu totul neașteptat.
‎Doar scriitorul poate soluționa crimele.
‎Să spunem că ați avea o crimă ‎cu o explicație rațională.
‎Cazul pare soluționat,
‎dar ceva vă spune ‎că explicația e greșită.
‎Și bănuiți pe cineva anume.
‎Ce ați face?
‎Aș face așa: aș căuta să demonstrez ‎că suspectul meu e vinovat.
‎Vezi? Exact cum ar face Columbo, nu?
‎Domnule Adil, sunteți omul potrivit.
‎În plus, ținuta dumneavoastră…
‎Buket, joacă-te cu Ateș! ‎E tare neastâmpărată azi.
‎Bine, mamă.
‎Știu cine e ucigașul, Columbo.
‎Cine mi l-a omorât pe Hașmet.
‎Nu știu de ce nu mă crede nimeni.
‎Cine-i aici? Eu sunt! Vino încoace!
‎Dacă nu le amenințam că vorbesc cu presa,
‎nu v-ar fi angajat.
‎İanna și Ranat.
‎În afară de Jale, ‎nimeni nu crede că e opera lor.
‎Fiindcă Jale e vinovata.
‎Doamna Jale? Cumnata dv.?
‎Așa cum ați spus, ‎ucigașul e întotdeauna un apropiat.
‎Dar, din câte știu, ‎a fost rănită grav în acea noapte, nu?
‎Și-a făcut-o cu mâna ei?
‎Ar putea avea un complice. ‎Trebuie să aflați cine e.
‎Jale e un lup în piele de oaie.
‎Era recepționeră la spital.
‎S-a dovedit foarte abilă
‎și în patru luni era soția lui Hașmet.
‎O cred în stare de orice.
‎Uimitor, nu?
‎Am o fată hotărâtă și deșteaptă. ‎Face ce e de făcut.
‎- Și foarte… ‎- O să spui „frumoasă”.
‎Nu e contribuția mea.
‎Hașmet mi-a adus-o când avea două zile.
‎Mama ei murise la naștere.
‎Toată lumea știe asta.
‎Și Jale născuse atunci.
‎Hașmet se temea să nu fiu invidioasă.
‎Ucigașul e cineva din familie.
‎Copilul domnului Hașmet… Sau copiii…
‎Da. Sunt doi.
‎Gülhan era feblețea tatălui ei. Se adulau.
‎Și ea e medic. ‎Vice-președinta unui mare grup.
‎Canberk e un neisprăvit.
‎A cumpărat taică-său liceul ‎ca să poată absolvi.
‎Înțeleg că în general locuiți aici?
‎- Da. Eu locuiesc aici, la parter. ‎- Da.
‎Buket, la etaj.
‎Când a murit Hașmet, adormisem acolo.
‎Am visat că se înecase.
‎M-am trezit urlând.
‎Șaziye a dat fuga la etaj.
‎- Pot să le păstrez? ‎- Desigur.
‎Și aș vrea să discut ‎cu apropiații cuplului de angajați.
‎Kenan. A fost 30 de ani majordom aici.
‎Nici el nu crede că ei sunt vinovați. ‎A zis că e absurd.
‎După ce s-a externat, ‎Jale l-a concediat imediat.
‎Dacă îi găsim pe İanna și Ranat, ‎poate aflăm niște răspunsuri.
‎Ce să fi pățit? Unde or fi?
‎Nu știu. Poate i-au lichidat.
‎Cine?
‎Jale și complicele ei.
‎Nu-mi dai numărul tău, Columbo?
‎Ba da, desigur.
‎M-ați surprins.
‎Nu mă așteptam ‎s-o convingeți așa de ușor pe mama.
‎Sunt sigur că știți
‎că mama dv. pune moartea fratelui ei ‎în seama cumnatei sale.
‎Nu mi-a dat niciun motiv al jafului, dar…
‎Majordomul, Kenan. Credeți că ar ști ceva?
‎A fost concediat când s-a aflat ‎că avea o aventură cu İanna.
‎Poliția a găsit în camera İannei ‎fotografii indecente cu ei.
‎Mama a ținut conacul în ordine ‎ani în șir datorită lui Kenan.
‎Îi dădea și salariu suplimentar.
‎Am ajuns.
‎Să începem cu trecutul, domnule Adil!
‎Ne-am mutat la Eskișehir acum doi ani.
‎Eu…
‎Fatoș, logodnica mea ‎cu 20 de ani mai tânără,
‎și o femeie care se decisese să mă adopte.
‎Fatoș tocmai se lăsase de prostituție.
‎Nu voia să trăim în păcat. ‎I se părea imoral.
‎Așa că ne-am căsătorit.
‎Noua mea mamă ‎moștenise o casă în Eskișehir.
‎Și aveam destui bani.
‎Ne-am hotărât ‎să transformăm casa în hotel.
‎După inaugurare, ‎Fatoș urma să-l administreze.
‎Voia să-și ia diploma de bacalaureat.
‎Eu am început să studiez filosofia
‎în cursuri la distanță, ca s-o încurajez.
‎I-am făcut niște promisiuni.
‎Am renunțat la multe. ‎N-am mai gândit în exces.
‎Înainte, număram secundele ‎fără să mă uit la ceas. Am renunțat.
‎Am renunțat la alcool și la țigări.
‎Mi-am schimbat obiceiurile.
‎Devoram cărți de literatură ‎și de filosofie.
‎Eram foarte fericiți.
‎Apoi am pățit ‎ce pățește orice pereche fericită.
‎Fatoș a rămas însărcinată. ‎Am aflat că e fetiță.
‎De când mă știu, fericirea nu-i de mine.
‎E mereu câte o chichiță.
‎Apare ceva.
‎Și a apărut iar.
‎DONAȚIE DIN PARTEA LUI YUSUF EROL - 1996
‎Nu mai e mult.
‎Aproape am ajuns.
‎Au fost probleme la naștere.
‎Nu știu, poate a fost voia Domnului.
‎Yağmur. Așa voiam să ne botezăm fetița.
‎Fatoș o pomenea des pe mama ei. ‎O iubea mult și îi era dor de ea.
‎Ocupația lui Fatoș le îndepărtase.
‎Murise de curând.
‎Fusese îngropată într-un sat din Tosya.
‎Am decis pe moment ‎s-o îngrop pe Fatoș lângă ea.
‎Dintr-odată…
‎Tatăl lui Fatoș, cu care ea nu vorbea, ‎a apărut la cimitir, cu încă un ins.
‎Atunci mi-am văzut prima oară socrul.
‎Urla.
‎„N-o îngropi pe curva aia ‎lângă nevastă-mea!”
‎Am încercat să-l conving cu binișorul: ‎„Zău așa, e fiica ta.”
‎N-a vrut să audă. Urla întruna.
‎De la o vreme, am început să mă înfurii.
‎Cred că am văzut roșu.
‎I-am rupt amândouă picioarele.
‎I-aș fi smuls limba ‎fiindcă o făcuse „curvă”,
‎dar m-a năucit o lovitură în cap.
‎Cumnatul lui Fatoș.
‎Cel care o violase la numai 16 ani.
‎Când s-a aflat, ‎bestia i-a dat tatălui ei două terenuri.
‎Codoșul ei de tată, ‎căruia i-am rupt picioarele.
‎I-am rupt boașele în bătaie.
‎- Stai! ‎- Voiam să-l omor.
‎Dar a intervenit imamul și l-am lăsat.
‎Apoi am îngropat-o pe Fatoș‎…
‎lângă mama ei.
‎Și am plecat cu mașina.
‎Pe drum, am făcut pană și m-am răsturnat.
‎De asta am ajuns așa.
‎Deci? Merit rețeta?
‎- Adil… ‎- Nu, oficial e Sadık Demir.
‎Sadık Demir.
‎Știți că pastilele dau dependență.
‎Și insist să nu le luați cu alcool.
‎O să vă dea asistenta jumătate.
‎Restul vi-l dau eu duminică. Ce ziceți?
‎- Și mă puneți la curent. E bine așa? ‎- Desigur.
‎Bine. Altceva?
‎O întrebare. Una de rutină.
‎Unde erați în noaptea crimei?
‎Eram acasă, cu Gülhan.
‎Canberk era în Antalya.
‎Poftiți prima tranșă a onorariului!
‎Poftiți!
‎Da. Mulțumesc.
‎Alo! Domnule Adil?
‎Sunt Kenan, majordomul conacului Köseoğlu.
‎- Am numărul de la conița İsmet. ‎- Măiculiță!
‎Îi căutați pe İanna și pe Ranat? ‎Să știți că nu sunt hoți.
‎Jale a urzit totul.
‎Ce a urzit?
‎Jale a pus bijuteriile în camera İannei.
‎Ea e ucigașa.
‎- Ai spus asta la poliție? ‎- Nu.
‎Jale m-a amenințat mai întâi, ‎apoi m-a concediat.
‎Nu te-a concediat ‎din cauza aventurii cu İanna?
‎Ascultați, domnule Adil!
‎Cei doi n-au fost concediați.
‎Și-au găsit o slujbă mai bănoasă ‎și au plecat.
‎Timurlenk i-a ajutat. El știe unde sunt.
‎- Cine e Timurlenk? ‎- Are grijă de câinii de la conac.
‎Nu știu dacă o mai fi acolo, ‎dar am o adresă.
‎Pot să v-o dau. O canisă din Gebze.
‎Bine, trimite-o!
‎- Bună, Daddy! ‎- Bună!
‎Hüso e băiat bun, dar cam calic.
‎Uite ce am cumpărat din Ulus ‎cu numai 3.000 de lire!
‎Cum v-a mers?
‎Bine. Am găsit-o pe Bahar95.
‎Chiar am curs cu antrenorul ei personal.
‎Nasol e că tipa lipsește de zece zile.
‎Antrenorul nu mi-a dat numărul ei. ‎A zis: „Parcă erați prietene.”
‎- Și cam atât. Fug să mă aranjez. Pa! ‎- Pa!
‎Mâine te duci la adresa asta, ‎la unul, Timur.
‎Vezi ce fel de om e.
‎E legat de alt caz. ‎O să-ți explic pe urmă.
‎Așadar?
‎Drăguț.
‎I-am trimis o poză lui Ferhat.
‎Să aleagă între Bahar95 și Pınar2001!
‎O să dorm aici. ‎Nu mă duc noaptea la Durdu.
‎Bine.
‎MUZICĂ LIVE PE TERASĂ
‎Dacă se poate, n-am intra. ‎Nu-i genul nostru de local.
‎Serios?
‎Bine.
‎Șefu'! Ia niște trandafiri pentru domnițe!
‎Bine, dă-mi!
‎Ne ducem să dansăm.
‎- Îl cunoști? ‎- Nu.
‎- Adu-mi niște lapte! ‎- Desigur.
‎Stai! Ușurel!
‎CoolDaddy, viața e frumoasă! ‎Mă simt bine cu tine.
‎Chiar ești de piatră?
‎Ce n-ar da unii de aici ‎să fie în locul tău!
‎Dar merit o primă.
‎SerhatF1 se dă la mine pe Instagram. ‎L-am întrebat: „E mașina ta?”
‎Să vedem ce zice!
‎Scuze, dar avem vești.
‎Le-am arătat poza lui Ferhat paznicilor, ‎cu care sunt prieten.
‎Și, ce să vezi, ‎și șefii lor le-au dat-o acum patru zile.
‎Le-au lăsat și un număr ‎unde să sune dacă îl văd.
‎Deci îl mai caută cineva.
‎Nu. Am văzut numărul pe care îl aveau. ‎Era numărul tău.
‎- Cum așa? ‎- Exact.
‎Le-au zis să-l sune pe Sadık Demir ‎dacă îl văd pe tip.
‎„Demir” îți mai zice?
‎Îl sun pe Hayati să-i spun.
‎Stai! Nu-l suna!
‎Nu…
‎Nu-i spune lui Hayati de local!
‎Doar de sala de Pilates.
‎Ce faci, Șefule? Ce urmărești?
‎Ce e cu Hayati?
‎- Mersi! ‎- Pentru puțin.
‎- Hüso de ce nu vine? ‎- Nu vrea.
‎Acum cinci ani ne-au atacat în munți.
‎De atunci, nătărăul nu mai doarme în casă.
‎Întoarce-te…
‎și spune-mi ce să fac!
‎Spune-mi și curmă așteptarea,
‎lipsa asta de sens.
‎Scumpă închipuire,
‎vise care îmi arătați ‎locuri unde n-am călcat…
‎Luați fantoma asta ‎și aduceți-mi-o în fața ochilor!
‎Eu sunt.
‎Tu nu auzi?
‎O armată de pescăruși. ‎Parcă-mi zboară în cap.
‎Nu puteam să dorm. Te rog!
‎Bine.
‎Mi-ai zis „Fatoș”.
‎E numele soției tale, nu?
‎E tânără?
‎Sau mai în vârstă ca tine?
‎Avea 24 de ani.
‎Ați divorțat?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Mincinos ce ești! ‎Ai zis că ai dus-o la mama ei.
‎Am dus-o.
‎Am îngropat-o alături.
‎ZIUA 4
‎Ce mai faci, Șule?
‎Bună ziua, dle Sadık! ‎V-a adus Hüseyin geanta?
‎Da. Acum mă uit în ea. ‎Mai vrei să adăugi ceva?
‎Cred că Hașmet Köseoğlu ‎era un medic ambițios.
‎A creat o rețea de spitale de la zero.
‎S-a însurat de două ori.
‎Se spune că de prima soție a divorțat ‎fiindcă era sterilă.
‎Pe Jale, a doua soție, ‎a cunoscut-o ca angajată a spitalului.
‎Can, fiul lui, e praf.
‎Fără numele de familie, ar fi pe drumuri.
‎Fiica lui, Gül, ‎și dna Buket sunt minunate.
‎Li se mai spune și „Verișoarele roșii”.
‎Au crescut și au studiat împreună. ‎Au făcut pionierat în proiecte sociale.
‎Dna Buket are idei radicale ‎despre medicină.
‎Interesant e că sunt mereu împreună.
‎Rareori apar singure în poze
‎și se pare ‎că nu există bărbați în viața lor.
‎- Ți-am trimis și niște linkuri. ‎- Șule, ești fantastică! Mersi!
‎Zeynel, ești în Gebze?
‎Sunt la canisă, consătene.
‎I-am dat 500 de lire ‎tipului de aici și a ciripit.
‎Timur ăsta e un mare nemernic.
‎Soția lui a murit acum zece sau 15 ani.
‎Îngrijea pacienții din zonă, ‎le făcea injecții.
‎Fiica lor, Filiz, ‎stătea rău cu banii când a murit ea.
‎A rupt orice legătură cu Timur de atunci.
‎Cică e nebun.
‎I-am zis de o moștenire ‎și că îi dau încă 500 dacă sună.
‎I-a lăsat numărul tău.
‎Cred că i-a convenit.
‎I-am arătat poza. ‎Nu i-a văzut pe İanna și Ranat.
‎Bine. Îți trimit locația. În regulă.
‎Acum ce mai facem?
‎Timur a dispărut după crimă.
‎Ce avem?
‎Pe fiică-sa, Filiz.
‎Da, Pınar?
‎Fii atent, tataie!
‎SerhatF1 mi-a trimis o poză ‎cu talonul Ferrari-ului.
‎Pe el scrie „Ferhat”.
‎Vrea să ne întâlnim.
‎I-am zis „poate”, ‎dacă mă așteaptă în genunchi.
‎L-am prins pe fraier!
‎Bravo!
‎De ce nu ești la școală acum?
‎E pauză. Pregătește prima!
‎Bine. Acum închid.
‎Frumos că ați venit!
‎Ce-i aia? Umbli cu plosca după tine?
‎Unde e boul de Hüso?
‎După Ferhat, la sală.
‎Fir-ați…
‎Dimineața frecați menta ‎și seara o ardeți la curve?
‎Da? Bineînțeles…
‎Și între timp mă mințiți.
‎De ce nu i-ați raportat lui Hayati
‎că ați fost în Kuruçeșme?
‎Ce urmărești?
‎Zi!
‎Ce căutai în Gebze cu noaptea în cap?
‎Eu l-am trimis!
‎- Ce? ‎- Eu l-am trimis!
‎Eu l-am trimis.
‎Le-am zis să nu spună de Kuruçeșme.
‎N-am încredere în el.
‎Te face pe la spate.
‎Gura!
‎Nu te mai ocupi de asta. Vii înapoi.
‎Te înlocuiește Haluk.
‎Fără Zeynel nu lucrez.
‎Fir-ai tu…
‎Dacă ai avea un dram de creier, ‎te-ai căca pe tine în fața mea.
‎Te omor cât ai clipi.
‎Sunt deja mort.
‎Am murit în Tosya.
‎Îmi aștept rândul în purgatoriu.
‎„Nu dau pe viața-mi prețul unui ac.”
‎Iar te-ai prăjit cu pastile?
‎Ce-ți pasă ție de Zeynel?
‎- Ce contează? ‎- E consăteanul meu!
‎Consăteanul meu.
‎L-am cunoscut pe taică-său. Era băcan.
‎Ne dădea bomboane gratis de sărbători. ‎E consăteanul meu.
‎Hayati, dă-i ăstuia 200 de dolari!
‎Vreau s-o fută Haluk și Recep pe curvă.
‎Pe Zeynel nu ne bazăm azi.
‎- Gura! ‎- Stai…
‎Măscăriciule!
‎Îl găsești pe Ferhat până marți ‎și îmi dai de veste.
‎Altfel vin și vă sparg pe toți. ‎Pe Hüso și pe târfa pe care ai angajat-o.
‎- Stai! ‎- Nu!
‎Stai!
‎Opriți-vă!
‎Tatăl meu…
‎Era șofer de microbuz.
‎Nu dădea bomboane gratis.
‎Dar era un om bun.
‎O să-i omor pe ăia doi.
‎Și pe Hayati.
‎Doar pe ei?
‎Vorbești serios?
‎Mă bag.
‎De acum, fac cum spui tu,
‎fratele meu.
‎Le-ai ținut piept. Mi-e de-ajuns.
‎Dar…
‎Trebuie să fim foarte atenți.
‎Ei știu totul despre noi.
‎Probabil că ți-au pus ‎un emițător în mașină.
‎Telefoanele sunt de la ei.
‎Sigur e mâna javrei de Hayati.
‎Trebuie s-o duc pe Maria acasă.
‎Bine.
‎Vești bune!
‎Nu mâncăm ‎menemen. ‎Fac cinste cu pizza.
‎Hüso l-a speriat pe antrenor. ‎Avem adresa lui Bahar.
‎Dar nu era acasă. Cică e plecată.
‎Mâine filez casa cu Hüso.
‎Auzi?
‎Alea 300.000 de lire ale mele…
‎Pot să le retrag mai devreme?
‎Iubitul meu a găsit o ocazie de afaceri.
‎O să colaborăm.
‎Rar îl plac pe un tip care mă place.
‎Hai, tataie! Te rog!
‎Iubitul ăsta are nume?
‎Mert.
‎Sună-l și zi: „Mama mi-a confiscat banii ‎fiindcă-s minoră. Așteaptă un an!”
‎Cum adică?
‎Vrei ăia 300.000?
‎Atunci sună-l!
‎N-o putem lăsa așa, căpitane.
‎N-o s-o lăsăm.
‎O să ne răzbunăm, ‎dar toate la timpul lor. O să așteptăm.
‎Bine.
‎De acum, o să fac cum spui tu.
‎Urmăm doar ordinele tale.
‎Am observat.
‎Zeynel îmi spune „frate”, ‎iar tu, „căpitan”.
‎O să fac curat ‎și apoi îmi aștept camaradul în mașină.
‎Cum adică nu poți să aștepți un an?
‎Doar banii te interesează? Du-te dracului!
‎Nu te judeca!
‎Se mai întâmplă.
‎Tinerețea e vârsta dezamăgirilor.
‎Așa asta mă consolezi tu?
‎Nu m-a iubit nimeni.
‎Niciodată.
‎Vrei să faci ceva, dacă te rog?
‎Mă mângâi pe păr?
‎Hai încoace!
‎- Știi ceva? ‎- Ce?
‎Dacă m-ai iubi, te-aș iubi și eu.
‎Nu merge așa.
‎Iubirea e necondiționată, micuțo.
‎Când iubești, nu aștepți ceva în schimb.
‎Suntem Generația Z, tataie.
‎Nimic nu e gratis.
‎Zău? Chiar așa?
‎Atunci o să te rog și eu ceva.
‎Ce? Să facem dragoste?
‎Să-l găsești rapid pe Ferhat. ‎Până mâine, preferabil.
‎Îl convingem în viteză.
‎Să vedem cum le ai cu fotografia!
‎Vești bune!
‎Ferhat mi-a răspuns imediat.
‎Cică are un musafir care pleacă mâine.
‎Uite, mi-a trimis și adresa. Dobitocul!
‎Bravo!
‎Ai nevoie de niște mâini tandre.
‎Ai fumat?
‎Auzi pescărușii?
‎- Iar au venit. ‎- Iar începi?
‎Bine, poți să dormi aici.
‎Să nu mă cuprinzi cu brațele, bine?
‎Mă placi, nu-i așa?
‎Azi mă placi, mâine mă iubești.
‎Mi-e dor de nicotină.
‎De ce nu-ți aprinzi o țigară?
‎Fiindcă i-am promis cuiva.
‎Ne trebuie o mașină care nu e filată.
‎Ne redirecționăm apelurile ‎la telefonul lui Pınar.
‎Cine sună ne găsește acolo.
‎Pe ale noastre le lăsăm aici.
‎Ce? Vă credeți spioni?
‎Nu vă dau telefonul meu.
‎Cu o condiție.
‎Vin cu voi.
‎Bingo! Ferhat vrea să ne vedem diseară.
‎Îi era frică să nu-i scap, ‎dobitocul afemeiat!
‎Facem un pariu, Daddy? ‎O să mă aștepte în genunchi.
‎ZIUA 5
‎Aici e?
‎Dacă se împute treaba, ‎treci în spatele meu.
‎Sadık o iubește pe Pınar!
‎Încetează! Fii serioasă!
‎- Bine ai venit! ‎- Ești gata, Ferrari?
‎- Ce se petrece? ‎- Nu te mai mișca!
‎N-am făcut nimic!
‎- Gura! ‎- Bine!
‎Ți-am zis că mă așteaptă în genunchi?
‎- Liniște! Intră! ‎- Domnule, nu! Vă rog!
‎Mișcă!
‎Închideți ușa aia!
‎Să-mi trag una!
‎Da, Ferhat.
‎O să-ți dezlipim banda.
‎Să nu țipi!
‎Altfel, o să te împuște acolo.
‎Ai înțeles?
‎- Domnule… Vă jur… ‎- Liniște!
‎N-am făcut niciun rău.
‎Domnule Sadık, femeia aia era nebună.
‎Era țicnită.
‎De unde îmi știi numele? Mă cunoști?
‎- Zi odată! ‎- Vorbește!
‎Domnule… Am schimbat mesaje.
‎Căutați „Sadık Demir” în mesagerie! ‎Dumneavoastră mi-ați scris.
‎„Ai omorât-o pe Yasemin, ‎așa că o să te omor.”
‎Yasemin?
‎E nepoata Șefului.
‎Ne-au zis că a murit într-un accident.
‎Dar de fapt iubea un băiat ‎și s-a sinucis din cauza lui.
‎Bașca, acasă la Șeful.
‎Din cauza ta s-a sinucis?
‎- A iubit așa ceva? ‎- Ce legătură am eu?
‎E fosta dumneavoastră logodnică.
‎Mi-ați scris: „Ai omorât-o pe Yasemin, ‎așa că o să te omor.”
‎Mi-ați scris o grămadă de mesaje.
‎N-am făcut niciun rău, domnule. ‎Jur. Vă rog!
‎- Bine. Taci! ‎- Vă rog…
‎Cu ce te ocupi?
‎Înțeleg. Toci banii tatei.
‎Bine. Tata cu ce se ocupă?
‎E parlamentar, domnule. A fost polițist.
‎De ce nu i-ai zis lui?
‎Sunt la a doua abatere. ‎Mi-a zis să nu-l mai deranjez.
‎Bine.
‎Fă-i poze așa cum e!
‎Al cui e apartamentul?
‎E în chirie. Dar îl mai am zece zile.
‎Ferhat, nu noi vrem să te ucidem.
‎Ci unchiul lui Yasemin.
‎Nici noi nu-l plăcem, ‎așa că nu-ți facem nimic.
‎Dar trebuie să te faci nevăzut rapid.
‎Nu mai publica nimic online, bine?
‎Telefonul tău rămâne la noi.
‎Află-i parola!
‎Spune-mi, Serhat Ferhat, ‎Ferrari-ul ăla e al tău?
‎Halal bărbat mai ești!
‎Șeful credea că Ferhat e vinovat ‎de moartea nepoatei sale.
‎A decis să-l omoare.
‎Dar avea o mare problemă.
‎Tatăl pușlamalei era parlamentar. ‎Deci risca mult.
‎Apoi am avut eu accidentul.
‎Numărul mașinii ‎i-a dus pe polițiști la Șef.
‎Șeful a aflat ce se întâmplase ‎și a găsit o soluție cu Hayati.
‎Au luat un telefon
‎și i-au scris lui Ferhat, ‎pretinzând că îi scriu eu.
‎Au scris că îl omoară, ‎că îl taie și tot așa.
‎Ca de la mine, logodnicul gelos.
‎Atunci ați apărut voi.
‎Ați venit în Tosya.
‎M-ați scos din spital ‎și m-ați dus la Șeful.
‎Mi-a dat telefonul ‎de unde i-a scris lui Ferhat.
‎Evident, fără mesaje.
‎Mi-a dat o armă, ‎ca să-mi las amprentele pe ea.
‎Ce mi-a zis Șeful atunci?
‎- „Găsește-l și dă-mi de veste!” De ce? ‎- De ce, frate?
‎Fiindcă nu voia să discut cu Ferhat.
‎Mi-aș fi dat seama.
‎Vă amintiți seara de la club?
‎Paznicii sunau la numărul meu ‎dacă îl vedeau pe Ferhat. Totul se leagă
‎Dacă îl găseam și sunam la Șeful, ‎știți ce se întâmpla?
‎Ferhat încasa un glonț în cap,
‎din arma cu amprentele mele.
‎Și eu, alt glonț.
‎Ziarele vuiau două zile:
‎„Un amant gelos îl împușcă pe bărbatul ‎care i-a împins iubita la sinucidere
‎și se omoară cu aceeași armă.”
‎Căpitane, ești grozav!
‎Imediat ai prins schema! Slavă cerului!
‎Dar până la urmă ‎o să-și dea seama că ne-am prins.
‎Da. Așa e.
‎Dar, știți…
‎Asta e problema mea.
‎Mai bine nu vă implicați.
‎Frate…
‎Avem fețe de oameni ‎care-și lasă baltă căpitanul și camaradul?
‎Spune-ne ce plan ai!
‎Îi distrug pe Șef și pe Hayati.
‎Dar ei sunt opt. Noi suntem mai puțini.
‎Sunt conștient de asta.
‎Dar am o idee.
‎- Argint viu. ‎- Incredibil!
‎Mai ai clipurile lui Tevfik?
‎La ce îți trebuie?
‎Încerc să ne salvez.
‎Suntem în pericol?
‎Luni te întorci la școală, da?
‎Evită-ne o vreme!
‎Nu-ți dai seama, dar mă iubești.
‎Și nu e o iubire prefăcută.
‎E cea mai veritabilă.
‎Maide, intermediază-mi o întâlnire ‎cu directorul Kaan Holding!
‎Cât mai curând posibil. Bine?
‎Am informații despre ucigașul gemenilor.
‎ZIUA 6
‎- Bună dimineața! ‎- Sunteți punctual.
‎- E 11:00 fix. ‎- Mama dv. nu a venit?
‎V-am spus. ‎Toată noaptea se uită la seriale.
‎Doarme până la prânz.
‎Înțeleg. Voiați să discutăm doar noi.
‎Bine. Încep eu.
‎Nu am noutăți despre crimă.
‎Merit restul pastilelor, nu?
‎Am o întrebare.
‎V-ați gândit ‎cine vă sunt părinții naturali?
‎I-ați căutat?
‎Sunt curioasă. ‎De ce vă interesează atâta trecutul meu?
‎E important în cazurile de crimă.
‎Vi se spunea „Doctorița roșie”.
‎Nu e paradoxal ‎să locuiți aici și să fiți de stânga?
‎Mai bine sunt de stânga și îmi reneg casa ‎decât să fiu de dreapta.
‎Proiectul „O zi pe săptămână” vă aparține?
‎Eu și Gül l-am creat. Merge foarte bine.
‎Chiar ne gândim să-l creștem la două zile.
‎- Bună dimineața! ‎- Bună!
‎Salut!
‎Verii mei, Gül și Can.
‎Dl Adil e avocat.
‎- Îmi acordă consultanță. ‎- Bună ziua!
‎La câți juriști are firma, ‎l-ai ales pe dumnealui?
‎Bună dimineața!
‎- Bine ați venit! ‎- Bună! Mulțumesc.
‎- Ce mai faceți? ‎- Bine. Luați loc!
‎Operația a avut succes. ‎Am dat jos 40 de kilograme.
‎Și alte 3 kilograme de piele.
‎Tare!
‎Mama ta n-a venit?
‎Încă suferă, mătușă. Nu poate ieși.
‎I-ar face bine. S-o fi plictisit.
‎I-ar prii briza de Bosfor.
‎Nicio grijă, dnă İsmet! ‎O aduc eu data viitoare.
‎Dacă le convingeți ‎pe Thelma și Louise să mă ajute.
‎De ce vă uitați așa la mine?
‎Nu eu v-am poreclit. ‎Așa scrie și în anuar.
‎Apropo, am ales o firmă ‎care să promoveze centrul.
‎- Agenția Cevizli. ‎- Poftim?
‎Concediaz-o pe femeia aia chiar azi!
‎- Dar… ‎- Ți-a prigonit surorile. Ai uitat?
‎Mai să fie exmatriculate.
‎Dragă mătușă, e foarte pricepută.
‎E o vedetă! De asta am ales-o.
‎Mai sunteți supărate pe Șükran? Serios?
‎Ți-am zis s-o concediezi. Punct.
‎Eu am avut ideea să-i reunesc pe toți.
‎Voiam s-o văd și pe Jale.
‎Dar cotoroanța a mirosit ceva ‎și s-a fofilat.
‎ce ai aflat?
‎Deocamdată, nimic. ‎Dar n-aveți grijă, aștept vești.
‎Vine imediat.
‎Fă precum Columbo! ‎Află ucigașul și urmărește-l!
‎Mă bazez pe tine.
‎Restul de 2.500 de dolari.
‎N-am terminat ancheta. Vor fi zece zile.
‎- Deci o să ne revedem? ‎- Poate.
‎- Dle Can! ‎- Da!
‎-Traversați? ‎- Da.
‎- Pot veni? ‎- Sigur, urcați!
‎La revedere!
‎Să treceți pe la centru când se deschide!
‎Șükran! Bună!
‎Tocmai mă gândeam să te sun, să știi.
‎Am o trebușoară în afara orașului…
‎Da, să semnăm contractul când mă întorc!
‎Nu!
‎Nu e vorba de Thelma și Louise.
‎Mulțumesc! Bine. Ne auzim în curând!
‎Nu știu cine e Șükran, ‎dar pe mătușa dv. a înfuriat-o.
‎Da. E numai vina lui Buket și a lui Gül.
‎S-au certat când erau în gimnaziu. ‎De atunci se dușmănesc de moarte.
‎- Am înțeles. Până acum? ‎- Exact.
‎Să accelerez?
‎E bine, nu?
‎CENTRU MEDICAL NATURIST
‎Bună!
‎Ce faci?
‎Cum m-ai lăsat. Tot rău mă simt.
‎Fruntea sus!
‎E prima noastră întâlnire. S-o savurăm!
‎Deci? Povestește-mi!
‎Cum era soția ta? A doua?
‎Vreau să știu.
‎Ce îți plăcea la ea, de ce o iubeai?
‎Cum arăta la față?
‎Sau la corp?
‎Bine, lasă! Poți să-mi spui la cină.
‎Mâncăm la un local din zonă?
‎Mai povestim, ne mai cunoaștem, ‎ne facem confidențe, nu?
‎Pınar!
‎Tevfik e mort.
‎De mâna ta?
‎Dar eu i l-am dus ucigașului.
‎Și eu, care voiam să mă iubești!
‎- Sadık? ‎- Adil! Da, Maide?
‎Dl Kaan te așteaptă la 20:00.
‎Sunt oameni periculoși, Sadık… Adil.
‎Se zvonește ‎că au legături cu mafia cecenă.
‎Bine. Îți trimit adresa.
‎A fost un om îngrozitor. ‎Chiar mai rău ca tine, dar, totuși…
‎Știu.
‎Trebuie să amânăm cina. ‎Sunt ocupat astă-seară.
‎Ranat și İanna s-au împrietenit cu Timur, ‎îngrijitorul câinilor de la conac,
‎și împreună au pus la cale jaful.
‎Deci nu e o crimă premeditată,
‎ci o coincidență nefericită, cred.
‎Ăsta e al doilea lucru. ‎N-am nimic de ascuns.
‎Mulțumesc.
‎Iar Pınar nu e nepoata mea.
‎Îl știu pe fratele ei. ‎Să-i spui și asta lui Hüso!
‎Sunt curați.
‎- Care e Sadık? ‎- Eu.
‎Dle Sadık Demir, spuneți! Vă ascult.
‎Îmi trebuie telefonul. Ca să vă arăt ceva.
‎E un ritual.
‎Cei mascați sunt gemenii dumneavoastră.
‎Poate cunoașteți scena. ‎Conacul dv. înainte să ardă.
‎Mai e o filmare. Apăsați pe ea!
‎Tânărul din imagini e Tevfik.
‎Le aducea gemenilor ‎fete și băieți pe care îi torturau,
‎ba chiar îi ucideau.
‎Celălalt e un mafiot dubios, ‎poreclit „Șeful”.
‎E genul ranchiunos, dur.
‎I-a omorât pe gemeni și pe Tevfik ‎și le-a dat foc.
‎De ce ați venit abia acum? ‎V-a apucat brusc sinceritatea?
‎Ce doriți? Bani?
‎Asasinul gemenilor vrea să ne omoare.
‎Vrem să i-o luăm înainte și să-l ucidem.
‎Dar e o problemă. ‎Noi suntem trei. Ei, cel puțin opt.
‎De ce v-aș ajuta?
‎I-am cunoscut pe gemeni la conacul lor.
‎Adorau vânătoarea.
‎Dacă e o pasiune ereditară,
‎nu cred că vreți să ratați ocazia.
‎Ocazia de a vă răzbuna.
‎Și filmările?
‎O să le îngrop în tăcere.
‎Nu te-am cumpărat. N-am încredere.
‎Ăsta e principiul meu în afaceri.
‎Principiul meu e să n-am încredere ‎în cine vrea să mă cumpere.
‎Avem un obiectiv comun.
‎Răzbunarea.
‎Avem șase oameni pregătiți.
‎Și un avion privat.
‎N-ai fost aici.
‎Nu ne-am cunoscut.
‎Poimâine primești ‎oamenii de care ai nevoie.
‎Restul îl discuți cu Selami.
‎Bună ziua, dle Adil!
‎Tocmai m-a sunat poliția.
‎Au găsit cadavrele lui İanna și Ranat ‎pe un traseu din Munții Strandja.
‎Poliția crede că au murit înghețați.
‎S-au rătăcit ‎căutând să treacă în Bulgaria.
‎Asta a fost.
‎Deci cazul e soluționat.
‎Să ne vedem la o cafea!
‎- Discutăm detaliile. ‎- Bine.
‎ZIUA 7
‎Facem așa.
‎Vă dau restul de 2.500 de dolari.
‎De aici, mergem la mama.
‎Îi dați vestea și confirmați concluzia.
‎- Ce e? ‎- Nu pot s-o confirm.
‎Nu mi-am terminat ancheta.
‎O să-i dau de cap precum Columbo.
‎Mai răbdați două zile!
‎Columbo? Cum adică?
‎Adică trebuie să găsesc alt suspect.
‎V-am spus, ar fi stupid să credeți ‎că a fost implicată mătușa Jale.
‎Nu mă refer la dumneaei.
‎Dar la cine?
‎La dumneavoastră.
‎- La mine? ‎- Da, la dumneavoastră.
‎Proiectul de sănătate la care țineți atât…
‎Cineva vă stătea în cale. ‎Unchiul dv. Era o amenințare.
‎Putea oricând să contramandeze totul,
‎dacă voia, nu-i așa?
‎Parcă v-am spus ‎că eram cu Gül în acea seară.
‎Am martori. Mama și cel puțin alți trei.
‎Dar am o curiozitate.
‎De ce nu Canberk, Gül ‎sau oricine altcineva? De ce eu?
‎Ar fi mai teatral.
‎Citesc ‎Hamlet. ‎Nu mă subestimați!
‎Și, cum spuneam, ‎i-am promis mamei dv. să fiu Columbo.
‎Poate nu mă credeți, ‎dar cum ieșim de aici o să vă urmăresc.
‎Sunteți un tip interesant.
‎Ăsta e restul onorariului. ‎Înțelegerea a luat sfârșit.
‎Și pastilele?
‎Nu dau rețete decât după ședințe.
‎- Asta n-a fost ședință? ‎- Nu ne vom mai revedea.
‎Nu vă apropiați de mine și de mama, ‎domnule Columbo!
‎Încă ceva…
‎N-ați făcut pană la întoarcerea din Tosya.
‎Știți ce ați vrut să faceți atunci, nu?
‎Și veți mai încerca.
‎Pe curând, dnă Buket!
‎Foarte curând.
‎Pregătim comanda.
‎Pachetul ajunge în Istanbul la ora 19:00.
‎Începem în jur de 21:00.
‎Măiculiță! Unde locuiesc unii!
‎Bună ziua!
‎- Bun-venit! ‎- Bine v-am găsit!
‎Ateș e legată în țarc.
‎Fă o plimbare prin grădină, copilă!
‎Columbo, nu sunt convinsă ‎de povestea cu Ranat.
‎Să zicem că Jale nu e ucigașa.
‎Dar nu cred ‎că amărâții ăia au fost vinovații.
‎- Știi ce ne-ar trebui? ‎- Ce?
‎Un nou suspect.
‎Ce faci acasă la ora asta?
‎Am o migrenă. Mă duc să mă odihnesc.
‎- Ia-ți pastilele și dormi la tine! ‎- Mama dv. are dreptate.
‎Migrenele sunt ceva îngrozitor.
‎Luați un analgezic puternic ‎și odihniți-vă!
‎Vreau să plecați imediat.
‎Buket, e invitatul meu.
‎S-a prezentat „Adil”, ‎dar îl cheamă „Sadık”.
‎Se folosește de tine ca să-i scriu rețete.
‎Doar partea cu numele e adevărată.
‎În fine, plec.
‎Dați-mi două zile, bine?
‎- O să-l găsesc pe ucigaș. ‎- Promiteți?
‎- Mamă! ‎- Du-te în camera ta!
‎Mamă, e un șarlatan!
‎Nu-i așa că ați fost dat afară din barou, ‎ați făcut închisoare
‎și acum sunteți narcoman, dle Adil?
‎Sau Sadık?
‎Totul e adevărat.
‎- La revedere! ‎- Nici gând.
‎Să mergem!
‎Îți place noul meu parfum?
‎M-am cățărat pe scara din grădină.
‎Trei camere cu priveliști superbe!
‎Parfum?
‎Era în camera cea mare. ‎Era al arțăgoasei, cred. Buket, nu?
‎Mirosea și la parter.
‎Ce te făceai dacă dădea fuga sus?
‎Scara avea o acustică perfectă. ‎Am auzit tot, Daddy.
‎Am coborât cum s-a făcut liniște.
‎- Mergem la cumpărături? ‎- Nu. Am treabă.
‎Domnule Canberk! Voiam să vă rog ceva.
‎- Șükran? ‎- Șükran Cevizli.
‎- Adil. ‎- Bună ziua!
‎Prietenii lui Canberk sunt prietenii mei. ‎Sper să vă pot ajuta.
‎Vă știți de mult, să înțeleg?
‎Le știu pe surorile lui, din păcate. ‎Am fost colege de școală.
‎Luați loc!
‎Am sosit.
‎M-ai lăsat baltă cu cumpărăturile.
‎Cine e Șükran?
‎Am aflat niște trăsnăi, micuțo.
‎Nu-mi mai spune „micuțo”! Zi-mi!
‎Această Șükran Cevizli era prietenă ‎cu Buket și Gülhan la internat.
‎Într-o zi s-au certat ‎din nu știu ce cauză.
‎Apoi a împins-o cineva pe scări ‎și a rămas cu sechele.
‎Ele au împins-o?
‎Nu s-a confirmat, ‎dar ea e convinsă ele au împins-o.
‎Bine, dar de ce?
‎Când erau la școală, ‎s-a zvonit că Buket și Gülhan erau amante.
‎Erau sigure că Șükran a lansat zvonul.
‎Cred că au dreptate, fiindcă e genul.
‎Apoi, Șükran a umilit-o pe Buket.
‎A zis că n-o voia nimeni, ‎că era un parazit.
‎Și într-o noapte a zburat pe scări.
‎A rămas cu sechele.
‎Deci tipa parfumată ‎are accese de furie și e periculoasă?
‎Șükran e convinsă ‎că a fost Gülhan, nu Buket.
‎„Bună ziua, dle Zeynel!”
‎- Domnul Zeynel? ‎- Zeynel al nostru.
‎„Sunt Filiz Anlı. Fiica lui Timur Anlı.
‎Voiați să vorbim ‎despre un teren moștenit de tata.
‎Am mai sunat. Dați-mi detalii și ne vedem!
‎- Cine e? ‎- Fiica unui tip pe care-l căutăm.
‎Bun. Să mergem!
‎Frate, ce-i cu tine? Nu poți să dormi?
‎Mă frământă ceva.
‎Îmi stă pe limbă.
‎Dacă trag de un capăt, ‎o să se deșire ca un șiret.
‎Te lămurești tu. ‎Sunt sigur că vezi imaginea de ansamblu.
‎Da. Ansamblul.
‎Imaginea.
‎Imaginea…
‎Ce e, frate?
‎Te-am prins.
‎Bravo, Zeynel!
‎O să scriu un roman polițist. ‎Jumătate din realitate, jumătate de aici.
‎„Sus, cugete!”
‎Du-te în casă! Ești îmbrăcat subțire.
‎Bine. Succes!
‎AL DOILEA ȘOC LA SPITALUL K&S!
‎NOUL MEDIC DIN SUA ‎A FOST VICTIMA UNUI ȘOFER BEAT
‎- Alo? ‎- Bună dimineața, dle Adil!
‎Trebuie să vorbim.
‎Despre ce?
‎Acum nici 24 de ore ‎ați spus că nu mai vorbim.
‎Mesajul pe care mi l-ați trimis aseară…
‎Ce vreți?
‎Vă reaminteam că încă sunt Columbo.
‎- Haideți să vorbim! ‎- Bine.
‎La ora 15:00. La conac.
‎Unde a fost ucis unchiul dv. ‎Să vină și Gülhan!
‎Bine.
‎ZIUA 8
‎Azi o să pun capăt jocului vostru.
‎La locul crimei.
‎Aveți altceva decât o poză?
‎O poveste cu două femei frumoase.
‎Să începem cu dumneavoastră!
‎Doamna Jale a rămas însărcinată cu Gülhan.
‎Când a auzit, ‎doamna İsmet a înnebunit de invidie.
‎Căci Jale moștenea totul.
‎İsmet nu avea copii.
‎Atunci a intervenit unchiul dv.
‎V-a cumpărat de la o asistentă ‎care născuse gemeni.
‎Tatăl dv. era în închisoare.
‎Mama dv. era singură, disperată.
‎În acea zi ‎ați fost despărțită de geamăna dv.
‎Dar v-ați găsit o tovarășă pe viață.
‎Gülhan.
‎Anii s-au scurs. Viața era frumoasă.
‎Până a apărut tatăl dumneavoastră, Timur.
‎A venit și v-a șantajat ‎pe dv. și pe unchiul dv.
‎Așa ați aflat că aveați o geamănă.
‎Ați căutat-o și ați găsit-o.
‎Mama voastră murise demult.
‎Biata fată era singură.
‎Ați luat-o acasă. Ați ajutat-o.
‎Și pe tatăl dv.
‎V-ați luat câinii de la canisa lui,
‎deci vă vedeți.
‎Dr. Hașmet știa să facă bani la mare artă.
‎SPITALELE K&S
‎Mereu inaugura spitale noi.
‎Fiica lui îi semăna.
‎Avea din belșug inteligența ‎și frumusețea care îi lipseau fiului.
‎Ea îi urma la conducere.
‎Totul a început când Canberk a sugerat ‎să deschidă centrul de genetică, nu?
‎Un centru de testare cu pedigri.
‎De fapt, în ziua inaugurării,
‎ați dat primele mostre de sânge.
‎Rezultatele? A reieșit ‎că Gülhan nu era fiica lui Hașmet.
‎Cel mai important om din viața lui, ‎Gülhan, pe care o iubești de la șase ani,
‎nu urma să aibă parte de averea Köseoğlu
‎și proiectele voastre comune ‎aveau să fie abandonate.
‎Poate chiar ‎urma să fie izgonită din conac.
‎Ăsta e motivul. Și ați găsit soluția.
‎Tatăl dv., neisprăvitul de Timur,
‎le-a făcut o ofertă de nerefuzat ‎İannei și lui Ranat.
‎Ei au plecat de la conac.
‎După aceea, a avut loc spargerea ‎și au fost plantate bijuteriile.
‎Au fost acuzați de jaf.
‎Planul funcționa.
‎Se plăsmuia ucigașul ‎înainte să aibă loc crima.
‎İsmet a spus că dormea ‎în camera ei în acea noapte.
‎S-a trezit dintr-un coșmar, urlând.
‎Toată lumea s-a repezit la ea.
‎Dar voi? Nu v-ați dus.
‎Nu-mi spuneți că n-ați auzit nimic!
‎Când am fost deunăzi aici, ‎era o tânără cu mine.
‎A spus că a văzut niște scări ‎când se plimba prin grădină.
‎Le-a urcat și a ajuns în camera dv.
‎A auzit tot ce am vorbit la parter.
‎Cuvânt cu cuvânt.
‎Când İsmet a adormit la seriale,
‎ați venit direct la conac.
‎Câinii îi cunoșteați deja.
‎Cred că v-a fost ușor să-i potoliți.
‎Apoi v-ați furișat în casă.
‎Mă întreb ce o fi crezut domnul Hașmet
‎când v-a văzut.
‎Dar nu se terminase. Cineva știa totul.
‎Doctorul Çetin.
‎A murit într-un accident. ‎Șoferul n-a fost identificat.
‎Apoi, Ranat și İanna.
‎Tatăl dv. i-a dus ‎să treacă granița prin Strandja
‎și i-a ucis acolo.
‎Acum e rândul meu.
‎Dar am altă poveste.
‎Începe cu angajarea lui Jale în spital.
‎Hașmet Köseoğlu o dorește ‎imediat ce o vede pe acea fată radioasă.
‎Și hotărăște s-o aibă.
‎O amenință că o dă afară ‎dacă îi refuză avansurile.
‎Dar nu pentru frumusețea ei ‎o vrea medicul-șef.
‎De fapt, vrea o vită de prăsilă ‎care să-i facă un fiu.
‎Gül! Nu trebuie să-i spui.
‎Ba o să-i spun.
‎Trece o vreme.
‎Fiul dorit de Hașmet Köseoğlu nu se naște,
‎iar viața mamei se transformă în iad.
‎Amenințările cu divorțul devin maltratări, ‎iar tânăra Jale găsește o soluție.
‎Fostul ei logodnic.
‎Da, totul a început ‎când au aflat că nu-s o Köseoğlu.
‎Nerușinatul de Çetin ‎a venit primul la mine.
‎Voia un milion de dolari
‎și mi-a propus ceva ce n-o să repet aici.
‎I-am spus că nu e etic ‎să comunic rezultatele și l-am dat afară.
‎Ce naivă am fost!
‎I-a spus lui Hașmet.
‎În seara aceea, Hașmet mi-a spus ‎că sunt o lepădătură, iar mama, o curvă.
‎Fata cu care se mândrise toată viața ‎devenise brusc lepădătură, ceva nedorit.
‎De-ai fi văzut ‎ce ne-a făcut atunci, mai ales mamei…
‎İanna și Ranat n-au fost uciși.
‎S-au răzgândit în ultima clipă.
‎N-au mai vrut să se întoarcă în țara lor, ‎au luat banii de la Timur și au fugit.
‎S-au rătăcit prin munți ‎și au murit înghețați.
‎- Ce importanță mai are? ‎- Are. Și încă una mare.
‎Toată averea, toate spitalele…
‎Cine credeți că merita să le moștenească?
‎Ce ar face Canberk cu ele?
‎S-ar juca de-a liposucția,
‎ar abuza de numele familie ca să facă sex,
‎s-ar descotorosi de proiectele noastre ‎pentru oamenii nevoiași
‎și ar păpa banii, nu?
‎Vă întreb.
‎Ce e mai important? ‎Ce am făcut? Sau de ce am făcut-o?
‎Că faci ce trebuie, că ești bun sau rău…
‎Totul e interpretabil.
‎Deci? Ce aveți de gând?
‎O să negociez.
‎O să-i mai cer o rețetă doamnei Buket.
‎Da. Niciodată!
‎Ce fel de ucigașă ești?
‎- Buket! Dă-i rețeta! ‎- Nu!
‎Bine. Rog eu un medic ‎să vă scrie orice rețetă.
‎Vă dau și bani.
‎Ce e?
‎Cum spunea Columbo…
‎O ultimă întrebare. ‎De ce ai împușcat-o pe Jale?
‎Din greșeală. Naiva de mama ‎a vrut să-l salveze și a încasat glonțul.
‎Am fost la fel de neghiob de ca Hamlet.
‎Buket, salvatoarea ta, ‎n-a răspuns fiindcă nu a fost acolo.
‎Tu ești ucigașa.
‎Și Maide zicea că sunteți un ageamiu.
‎Suntem mamele lui. Toate trei.
‎Ce creativ!
‎Nu e…
‎Nu e doar o crimă bine planificată.
‎Este…
‎E o capodoperă.
‎Ovulele tale?
‎Geamăna ta poartă ovulele lui Gülhan.
‎- E fetiță? ‎- Fetiță.
‎Și eu mi-a dorit o fetiță, ‎dar n-a fost să fie.
‎Ghinionul cuiva ‎a devenit norocul unei fetițe nenăscute?
‎Nu-i spun lui İsmet.
‎Moștenirea Köseoğlu trece la o viță nouă.
‎Hamlet…
‎și-a lăsat averea unei nevinovate.
‎„Restul e tăcere.”
‎ZIUA 9
‎De ce ești așa de drăgăstos?
‎Ia-ți lucrurile!
‎Peste o oră pleci la Durdu. ‎Nu poți rămâne aici.
‎Ce vreți să faceți?
‎Avem ceva de rezolvat.
‎- E periculos? ‎- Oarecum.
‎Nu ne suna și nu ne scrie ‎până nu îți dau de veste!
‎N-o să pățiți nimic, nu?
‎Nu-ți face griji!
‎Poftim!
‎Păstrează-i!
‎Suntem gata.
‎Urmează să începem.
‎Sadık Adil. Ce onoare! Spune!
‎Diseară îl încolțim pe Ferhat.
‎Se întâlnește cu fata trimisă de mine. ‎O să ia cina, apoi…
‎Javra o să aducă fata acasă.
‎Fata le deschide ‎lui Zeynel și Hüso, care îl înhață.
‎- Și vă sunăm. ‎- Bine. Lăsați-l pe mâna oamenilor mei!
‎Îl aranjează ei.
‎O să-și asmută câinii la noi.
‎- Probabil sunt deja pe drum. ‎- Bun. Se răsfiră.
‎Mi-a scris. ‎„Sună-mă când nu e Sadık acolo!”
‎Liniște!
‎- Alo? ‎- Sunt pe difuzor?
‎Da, Șefule. E și Hüso.
‎Ascultați!
‎Când aflați unde e Ferhat,
‎imobilizați-l pe Sadık Adil ‎și luați telefoanele!
‎Apoi veniți direct la mine!
‎- Da? ‎- Bine, Șefule!
‎Acum îl sunăm pe Selami. Gata!
‎Să mergem!
‎Haluk și ai lui vin după noi.
‎Selami, ne urmăresc.
‎Virez pe strada aia. Bine.
‎Ce-i asta? Cine sunt ăia?
‎Întoarce!
‎Cine dracu' sunt?
‎Luați-le telefoanele!
‎Unde ți-e telefonul?
‎Faceți liniște!
‎Alo? Suntem în fața casei lui Ferhat.
‎Fata le-a deschis lui Zeynel și lui Hüso. ‎Eu aștept în mașină.
‎- Bravo, Sadık Adil! Rămâi acolo! ‎- Bine.
‎Fratele meu, ‎telefonul ăluia a primit un mesaj.
‎Zicea că parola e 1234.
‎E de la Hayati.
‎„Zeynel și Hüso sunt înăuntru?”
‎Ce să răspund?
‎Zi: „Exact. Sunt înăuntru.”
‎„Exact. Sunt înăuntru.”
‎Să-i trimit Șefului poza lui Ferhat?
‎Da.
‎Javra dracului!
‎- Sună. ‎- Răspunde!
‎Alo?
‎Toate bune, Șefule.
‎Hüso se ocupă de Sadık.
‎Da. Cu celălalt am terminat.
‎Exact.
‎Ce? Haluk și ceilalți sunt aici?
‎Bine, Șefule.
‎Da, domnule Hayati?
‎Exact, domnule.
‎Da, avocatul e în portbagaj.
‎Am luat telefoanele. Acum plecăm.
‎Da, domnule.
‎Fratele meu…
‎Haluk, Recep.
‎Lasă-mi-i mie!
‎- Alo? ‎- Selami.
‎Zeynel vine spre voi.
‎Lăsați-l să-și facă treaba, apoi plecăm.
‎Da, la garaj. Bine, mersi!
‎- Dle Zeynel! ‎- Nu, domnule!
‎- Vă rog! ‎- Domnule!
‎Le-am tăiat sculele,
‎li le-am vârât în guri
‎și le-am tras câte un glonț în cap.
‎Să mergem!
‎Gata, camarade?
‎N-am fost aici. ‎Nu ne-ai văzut. Nu ne cunoști.
‎Căpitane, poate nu ardem toate mașinile.
‎Mutăm două pe strada alăturată ‎și le vindem noi.
‎Cum doriți.
‎GARAJ
‎PERICOL ‎NU INTRAȚI
‎Ai zis că o să pot ‎când mi se vindecă brațul.
‎Sadık…
‎Ajutor…
‎Sună…
‎Să vină să mă ia…
‎Sună, te plătesc…
‎În seif.
‎Cifrul…
‎Istanbul…
‎Adil.
‎Nu ești fantoma pe care o așteptam.
‎Nu mai sunt Hamlet.
‎Raskolnikov…
‎De ce a lovit-o pe Aliona Ivanovna
‎cu toporul în cap?
‎A înțeles ce e răul?
‎Frate!
‎Seiful.
‎Cucerirea Istanbulului.
‎Eu am făcut-o?
‎Tu ai făcut-o.
‎Hai, fratele meu! Putem pleca.
‎„O, carnea aceasta mult prea închegată… ‎Și s-ar preface… în rouă…
‎Ori Dumnezeu…”
‎Căpitane!
‎Hai s-o roim de-aici, Zeynel!
‎Băieții joacă la sigur.
‎N-a rămas unul viu acolo.
‎Opt în total.
‎Există victorii gratuite?
‎Și în tragedia lui Hamlet sunt opt morți.
‎I-auzi! Iar bate câmpii.
‎Iar a vomat.
‎E otrăvit.
‎A amestecat pastilele cu whisky.
‎Șoptește numele cuiva.
‎Ai înțeles ce spune, Zeynel?
‎N-ați făcut pană la întoarcerea din Tosya.
‎Cât e ora?
‎E 07:00. Dar e încă întuneric.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Era să mori otrăvit.
‎Zi mersi că ți-ai golit stomacul în cadă!
‎Te simți bine?
‎Gata cu pastilele! Le-am ascuns.
‎- Unde sunt băieții? ‎- Înăuntru.
‎Am fost îngroziți, Adil.
‎Hüso a dormit în casă pentru tine.
‎- Iată-l! ‎- În sfârșit!
‎- Căpitane! ‎- În sfârșit!
‎Ce sperietură ne-ai tras! ‎Mă jur, căpitane!
‎Slavă cerului!
‎Te simți bine?
‎Bine. Atunci, noi plecăm.
‎Ducem mașinile la un tovarăș din Eyüp.
‎Le vinde el.
‎Să mergem! Slavă cerului!
‎După cum am spus,
‎am fost declarată la un an.
‎Nu mai sunt Sadık.
‎Nici Adil.
‎Öcal, Hıncal, răzbunătorii…
‎Alege un nume pentru Omul rău!
‎ZIUA 10
‎Măiculiță! Ce naiba e cu ăștia?
‎Sunt 325.000 de dolari,
‎250.000 de euro
‎și 75.000 de lire.
‎Dă-i Mariei 25.000 de dolari, da? ‎Restul împarte-i la trei!
‎Ce? Pe mine nu mă socotiți?
‎- O treime e a ta. ‎- Nu, frate!
‎Nici gând!
‎Împărțim în patru. Dacă nu erai tu…
‎Mie nu-mi trebuie decât analgezice.
‎Renunți la partea ta?
‎- Unde plec eu, banii-s inutili. ‎- Stai, căpitane!
‎Nu! Venim cu tine. ‎Ce fac cu atâta bănet? Mi-i bag în cur?
‎Scuze, puștoaico!
‎Nu vă supărați, camarazi!
‎Ce-ar fi să ne asociem?
‎Cu Adil… Cu Öcal, în firma lui hotelieră.
‎Doamne, Hüso!
‎Nu fi nesimțit!
‎Am auzit că ai mâncat ‎toate chiftelele din İnegöl.
‎Scuze, puștoaico, dar…
‎Căpitane, trebuie să-ți previi nepoata.
‎M-a jignit. Total nejustificat.
‎Da! Camarazii mei sunt cei mai tari!
‎- Cântă-ne ceva popular! ‎- Nu.
‎- Te rog! ‎- Hai!
‎- Doar un cântec.
‎- Hai! ‎- Cântă!
‎DISTRICTUL ODUNPAZARI
‎Băiete!
‎Bine ai venit!
‎Dragul meu! Ce mult mi-ai lipsit!
‎- Cum îți merge? ‎- Bine.
‎Și mai bine, dacă ai venit.
‎- Sărut mâna, tanti! ‎- Tanti?
‎E nebun. Măcar zi „domnișoară”!
‎Mi-a pupat mâna.
‎Cine-s țicniții ăștia?
‎- Camarazii mei. ‎- Așa e.
‎Și fata?
‎- Se înrolează și fete? ‎- Încă nu.
‎Pınar. Vrea să fie recepționeră.
‎- Bun-venit, Pınar! ‎- Mulțumesc.
‎Cum facem?
‎O întrebare.
‎La ce mă avansați de la recepție?
‎O mărturisire, dle Öcal.
‎Niciodată în viață nu n-am simțit ‎atât de vie ca în ultimele zece zile.
‎Probabil că asta e fericirea.
‎Cred că te iubesc.
‎Ca să știi.
‎Cred că și eu te iubesc, micuțo.
‎M-ai condamnat la viață.
‎DUPĂ ROMANUL „10 ZILE ALE OMULUI RĂU” ‎DE MEHMET EROĞLU
‎Subtitrarea: Liana Oprea