Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vad tänker du på när du hör ordet jude?
Vi frågar några judar.
Vi styr Hollywood. Vi kontrollerar bankerna-
-och vi vill ta över världen.
De kan vara ohyra, smutsiga, de kan vara superrika.
Vi är lata, vi jobbar för hårt. Vi är framgångsrika, vi är för fattiga,-
-vi är arroganta, vi är servila.
-Philip Greene, du vet, avskyvärd. -Jeffrey Epstein.
Ja. Jag vet inte så mycket om Jeffrey Epstein,-
-för han är ganska stilig.
Om jag var hetero skulle jag välja Jeffrey Epstein.
Okej. Jag går vidare...
Det är en nazistkarikatyr.
-Stor näsa, pengarna... -Så!
Vi är en dold, illvillig kraft.
Vad ni än hatar, kan ni skylla på judarna.
Om vi kontrollerade saker, skulle vi inte ha bättre PR?
Så varför, i en tid av extrem känslighet-
-mot minoriteter och kränkningar,-
-lever dessa uråldriga negativa stereotyper kvar?
Jag ska berätta varför.
Det är för att judar inte räknas.
JUDAR RÄKNAS INTE
Vilken är din etniska grupp? Zigenare, romer, blandad vit-asiat...
Judar räknas inte som en riktig minoritet.
Någon annan etnisk grupp.
Vi räknas inte i samtalet om rasism och diskriminering.
Förintelsen handlar inte om ras!
Vi räknar inte på de platser-
-där diskriminering övervakas och bekämpas.
Det var en marsch 2017,-
-"Flatmarschen", den lesbiska marschen.
Två judiska kvinnor kom med en regnbågsflagga med en stjärna-
-och de ombads att gå.
På mina barns skola, som är extremt progressiv,-
-erkänns inte Förintelsens minnesdag på något sätt.
Jag hörde talas om en utställning på Brooklyn Museum om Christian Dior.
Utställningen är häpnadsväckande, rum efter rum med otroliga designer.
Sen ser jag en liten del på väggen-
-där det står skandaler och kontroverser.
Under andra världskriget designade han kläder åt nazisterna.
Jag går dit och läser och... ingenting.
Det här var Brooklyn Museum, känt för sin sociala progressivitet.
Minns du vad som nämndes som skandal och kontrovers?
Skandalen de nämnde var att-
-han designade kjolar eller klänningar som gick över knäna.
Okej.
Jag talade på ett college i Kalifornien.
Studentstyrelsen hade nyligen-
-röstat ner en resolution mot antisemitism.
Följande vecka sprejmålas sovsalarna med hakkors.
Jag frågade min värdinna:
Tror du att graffitin gjordes av andra studenter-
-eller av folk från stan?
Hon sa: "Nej, vi tror att det var studenter,-
-för vi hittade tomma sprejburkar i återvinningen."
Herregud! Det är det bästa exemplet nånsin.
Döda judarna och rädda sköldpaddorna!
Vi var tvungna att ha ett samtal från ett HR-företag-
-som handlade om mobbning på arbetsplatsen,-
-jämlikhet mellan könen, sexuella trakasserier, rasism.
De visar en bild och säger:
"Är det aggression eller mikroaggression?"
Upp kommer:
"Okej. Och här har vi ett hakkors på ett judiskt tempel.
Aggression eller mikroaggression?" Förvirrad tystnad.
"Det är mikroaggression." Och så går vi. Och det är borta.
Så jag sitter där och tänker: "Vad fan? Det är så bisarrt."
I mitt eget liv Jag har många exempel på det här, varje dag på Twitter-
-som när Channel 4 tillkännagav den här filmen.
Mörka pengar, miljardär finansierad tankesmedja, vitt privilegium...
Eller när, 2017,-
-BBC Radio 4 firade Nyhetsårsdagen-
-med en hel dag av Jeremy Irons som läste TS Eliot-poesi,-
-inklusive de här raderna...
Råttorna är under högarna.
Juden är under allt.
Och det var inget stort ramaskri, det fanns inga hashtags,-
-inga krav på att statyer av TS Eliot skulle dras ner.
Men exemplet på att judar inte räknas, som påverkade mig mest-
-och kanske fick mig att börja prata om allt det här-
-från början, var den här.
Minns du när vi började komma hit, Ivor, för alla år sen?
Ja, David.
Jag minns att jag stod i skjulet och hörde...
-Skjuländan. -Skjuländan, hörde en guttural ramsa.
Jag trodde att det var...
Jag minns att jag var med.
Jag frågade nån i närheten vad de sa.
Det var det han sa. De skanderar: "Yiddo, yiddo!"
Yiddo... Yiddo!
Det är en konstig sak inom fotbollen.
Tottenham Hotspur, på grund av Stamford Hill,-
-uppfattas som den judiska klubben.
Majoriteten av Spurs-fansen är inte judar.
Men genom åren har de-
-använt frasen "Y-ordet", men för det här samtalet-
-måste vi använda ordet "yid".
Det var runt 2008, 2009, den säsongen.
I halvtid, på resultattavlan där,-
-stod det att Spurs förlorade mot Hull.
Hela publiken, så vitt jag minns, särskilt hela läktaren,-
-började skandera: "Yiddo, yiddo".
Spurs-fansen använder det bara triumferande,-
-medan Chelsea-fans använder samma ord för att förlora mot Hull.
En kille fem säten bakom, minns du?
Ja, han ställde sig upp så högt han kunde,-
-så de stora yiddo-sångarna började dö ut,-
-så högt han kunde sa han: "Ja, fan ta Yids."
"Fan ta Yids."
Jag minns tydligt: "Yids kan dra åt helvete, och sen judarna."
Ordet "yid" ändrades till "judar," vilket gjorde det helt klart.
Ordet "judar" används inte rättframt-
-för att betyda Spurs-fans, det är "yids".
För en av de första gångerna i mitt liv bröt jag ihop.
Jag tänkte att jag ska göra nåt. Jag gör det.
Jag ställde mig upp och pekade på honom. Håll käften. Verkligen.
Sen skrek han tillbaka och höll på i 10-15 sekunder.
Men sen satte han sig.
Sen satte jag mig och var upprörd. Jag ville gråta.
-Jag kände för att gråta. -Ivor sa: Jag tror att jag ska gråta.
Det här är inte 1978. Det är som 2008, 2009.
Programmet säger att alla som hörs av tjänstemän eller ses av kameror,-
-som skanderar rasistiskt, blir utkastade för livet.
Så man hade tänkt på nån som skrek: "Fan ta judarna"-
-om och om igen, otroligt aggressivt-
-skulle bli ombedd att sluta. Men inget hände.
Poängen är inte att det fanns en antisemit på en fotbollsmatch,-
-utan att i en kultur där alla former av rasism övervakas och pekas ut-
-och hålls ansvariga, är en form tydligen ohörbar.
Men det händer inte i de högre konstformerna...
Royal Court Theatre släppte en trailer-
-för en ny pjäs där en av de tre huvudkaraktärerna-
-skulle vara en ond miljardär som försöker stjäla sällsynta metaller-
-och ta över mark som inte tillhörde honom, Hershel Fink,-
-vilket förstås bara är ett klassiskt ashkenaziskt judiskt namn.
Appropriering av resurser, idéer, mark.
Och vad folk gör för att tjäna pengar.
The Royal Court's första svar var att säga:
"Ingen visste att Herschel Fink var ett judiskt namn."
Det är som att säga: Jag har skapat en karaktär.
Han är en dum, full terrorist. Jag kallar honom Seamus O'Hanrahan.
Vadå irländare? Det visste jag inte!
Utan att ens tänka på det. Han kommer att vara en exploaterande kapitalist.
Han kommer att mala ner ursprungsbefolkningen-
-och stjäla saker från dem.
Den här väldigt negativa karaktären-
-hade ursprungligen skrivits som mexikanamerikan,-
-och det hade till slut beslutats att pjäsen inte kunde ha-
-en negativ karaktär av mexikan-amerikanskt arv.
Ändå vidmakthöll de ett djupt och uråldrigt hat mot judarna.
Det jag protesterade mot var deras ynkliga uttalanden om saken.
De omedvetna fördomarna och det ena och det andra.
Nej, de hade varit rasister och antisemiter, och de borde ha ägt det-
-och antytt att vi var det. Det var illa.
Eller att det var bra! Vi gillar inte judar. Du vet.
När folk pratar om antisemitism brukar de mena direkt hat.
De menar vit makt eller nazister som beskriver judar som ohyra-
-eller som ansvariga för all världens ondska.
Men det jag har börjat med här är en serie exempel-
-på något indirekt: frånvaro.
Av oro, beskyddande, förkämpe-
-ett rop på ökad synlighet, vad det än må vara, så gäller det inte judar.
Och ansvaret för det ligger hos de som tror på inkludering.
LABOURPARTIETS KONGRESS
Vi är bra människor som behöver umgås.
Jag minns att jag såg ett tal där Dawn Butler-
-vädjade till sårbara och marginaliserade minoriteter.
Hon slutade med att namnge varenda en av dessa minoriteter.
Tja...
Om du bor i ett socialt hem, om du är HBTQ+, om du är hetero,-
-om du är resande, kämpar... -Jag tänkte: "När som helst nu."
Om du bär hijab, turban, kors,-
-om du är svart, vit, asiat, om du är handikappad...
Nej, okej. Snart, hon säger snart...
Om du är arbetarklass, om du är under 18...
Det här är många människor.
...om du någonsin har kryssat i den andra rutan...
Hej, Dawn!
Du har en framtid och du är värdig...
-Dawn? -En Labour-regering värdesätter dig.
Jag säger inte att Dawn Butlers tal var antisemitiskt.
Men listan är så lång för att det är en del av modern identitetspolitik-
-att ingen sårbar grupp ska lämnas utanför.
Det gör det ännu mer talande att hon inte sa orden-
-"om man är jude."
Det finns allierade med HBTQ, med svarta, med funktionshindrade,-
-men det verkar inte finnas så många judiska allierade.
Det finns en helig minoritetscirkel som den moderna progressiva vänstern-
-är beredd att gå i strid för, och judarna är inte med i den.
Varför? Det finns många svar.
Men den grundläggande, som understryker alla andra,-
-är att judar är de enda rasistiska föremålen-
-som anses ha både låg och hög status.
Judar stereotypas på samma sätt som andra minoriteter,-
-lögnaktiga, tjuvaktiga, smutsiga, vidriga, stinkande...
Men också som rika, privilegierade,-
-mäktiga och i hemlighet kontrollerar de världen.
Och om man tror, om ens lite grann, att judar är rika, privilegierade,-
-mäktiga och i hemlighet kontrollerar världen,-
-kan man inte sätta dem i de förtrycktas heliga cirkel.
Vissa skulle tycka att de tillhör förtryckarnas fördömda cirkel.
Vi judar tror att vi är en förtryckt minoritet, och vi kan citera-
-2 000 år av historiska bevis för att stödja vårt fall.
Världen i allmänhet ser judar som framgångsrika och rika.
Konceptet att vi alla är rika är i sig en rasistisk skildring, visst?
Det är lika rasistiskt som att säga: "Jag oroar mig inte för rasism"-
-för jag är fysiskt stark" eller stereotyper om svarta.
Jag satt på planet från Skottland i går.
Bakom mig satt en högljudd amerikansk affärsman-
-som förklarade för sin reskamrat att "alla vet"-
-om kopplingen mellan Robert Maxwell, Ghislaine Maxwell, Jeffrey Epstein,-
-för de jobbade alla för Mossad.
Man lyssnar på det här och hör denna konspirationsteori-
-och nu har man gått in i en värld där en hemlig grupp judar-
-böjer världen efter sin vilja.
Myten om att judar är rika och mäktiga kan leda till idén-
-att attackera dem är vad progressiva kallar "att slåss".
Det här är en väggmålning som blev kontroversiell för Jeremy Corbyn.
Den avbildar hemska, onda män med kroknäsa och skägg-
-som spelar monopol på världens fattiga.
Judar i östra London protesterade mot att den visades.
De såg det som att vara i samma tradition,-
-som en bild från 1930-talet från nazisttidningen Der Sturmer-
-av judar som dreglar över ett oskyldigt barn-
-som de ska tömma på blod och dricka.
Konstnären, som kallas Mear One, reagerade inte bra på protesterna.
Han skrev på sociala medier:
"Vissa av de äldre vita judarna i det lokala samhället hade problem med-
-att visa deras älskade #Rothschild eller #Warburg som demonerna de är."
Det finns mycket att förklara där. många antaganden om judar och makt,-
-många hashtags om man vill klicka på dem och följa Mear One-
-ner till de mörkaste delarna av det antisemitiska nätet,-
-men nyckelordet i inlägget är "vit".
För genom att insistera på att judar är vita, hamnar de utanför cirkeln.
Man placerar dem ovanför bordet, i förtryckarnas säten.
Trots att judar har klassats av extremhögern i århundraden-
-som rasmässigt icke-vita.
Vart annars kan antagandet att judar är vita leda en?
Förintelsen handlar inte om ras. Nej, det handlar inte om ras.
Det handlar om människans omänsklighet mot människan.
För antirasism-förespråkaren Whoopi Goldberg-
-verkar ordet rasism förknippas med färgade människor.
Även när man diskuterar historiens största rasmotiverade folkmord-
-på ABC:s dagprogram The View.
-Det finns vitt... -Men du missar poängen.
Så fort man gör det till ras, går det ner i den här gränden.
Låt oss säga som det är. Det handlar om hur folk behandlar varandra.
Så om antisemitism, om mordet på sex miljoner judar-
-inte är rasism, som Goldberg säger, vad tror hon att det är?
Jag antar att hon tror att det är religiös intolerans.
Det visar sig att många tror det.
Det är fel. Antisemitism har inget med religion att göra.
Jag är ateist. Det skulle inte ge mig fribiljetter från Auschwitz.
Min gammelfarbror Arno, som inte var troende jude, dog i Warszawagettot.
Och nu, vit makt-anhängare...
Judar ska inte ersätta oss!
...skulle inte fråga mig om jag höll mig kosher-
-innan de tände eld på mitt hus.
Judiskt tänkande och judiskt blod ska aldrig förorena den tyska nationen.
Nürnberglagarna som mina farföräldrar levde under, som mamma föddes under,-
-var rasrenhetslagar. De handlade om blod.
De handlade om saker om en själv som man inte kan förändra.
Därför är antisemitism rasism.
Allt började för att jag sa: Hur ska barn, hur ska...
Under tiden har Whoopi fel om Förintelsen igen-
-i Stephen Colberts program nästa dag.
Jag sa att det inte var rasistiskt. Det handlade om vitt på vitt.
Om allt som räknas i maktfrågan är vithet och judar är vita,-
-blir det man får när man läser om förintelsen en motsvarighet av makt.
En motsvarighet av makt mellan en folkmordsmaskin-
-och en sårbar etnisk grupp.
För att utforska dysfunktionen mellan progressiva och judar lite mer,-
-bestämde jag mig för att åka till staden med mest progressiva-
-och flest judar.
-Hej. David. -Hej. Hur är det?
-Kul att se dig. -Kul att se dig med.
En sak med dig är att jag skulle veta att du är jude, eller hur?
Jag skulle anta att hela världen vet att jag är jude.
Jag är mest känd för en karaktär.
Och den karaktären, Ross, är jude.
När Whoopi Goldberg var med i Stephen Colbert sa hon-
-att om en jude och jag står bredvid varandra och klanen dyker upp,-
-ska jag springa. Han klarar sig. Och jag tror inte att det är sant.
Tanken att antisemitisk behandling, beteenden eller handlingar mot judar-
-inte är rasistiska per definition är bisarr för mig,-
-för den logiska slutsatsen som folk skulle dra-
-är att judar inte är en ras.
Om judar är en ras biologiskt sett är irrelevant för mig,-
-för under årens lopp har de rasifierats.
Poängen är att rasism har tvingats på oss och det måste kallas rasism.
Jag har aldrig känt mig vit.
Aldrig. Jag är medveten om att jag ses som vit.
Och jag njuter av många av privilegierna med att vara-
-en heterosexuell vit man, duglig.
Jag fattar. Jag förstår. Och jag är medveten om mitt privilegium.
Men två år efter att jag föddes, fanns-
-Schwarner, Chaney och Goodman, de tre medborgarrättsarbetarna.
Så, Schwarner, jag har alltid tänkt på honom på grund av namnet.
Han är en 24-årig Brooklyn-jude.
Han och en annan Brooklyn-jude, Andrew Goodman,-
-åkte till Mississippi och jobbade med Chaney, en ung afroamerikan,-
-och de var där för att försöka registrera svarta för att rösta.
De stoppades av en vicesheriff och sen Klanen,-
-som tog in dem i skogen och avrättade dem.
Det faktum att i mitt eget land, bara några delstater bort,-
-mitt liv, bara att vara jude, trots att jag inte var religiös,-
-var mitt liv i fara. Så för mig kände jag mig aldrig vit.
För mig betyder vitt säkert.
Vänner fick skäll. För att de inte har tillräckligt med mångfald.
Serien skulle utspela sig i New York,-
-i en stad med stor mångfald, men hade inte någon representation-
-av andra minoriteter, färgade människor.
Jag tycker att kritiken är passande. Men när det gäller judendom,-
-var det nåt som bara nämndes ett par gånger,-
-som "julbältdjuret" som jag spelade.
God jul... och glad chanukka!
En sak man kan säga, inte nödvändigtvis du,-
-för det kan vara svårt för dig att säga, som jag kan säga är,-
-ja, ja, ja, vi borde ha haft mer mångfald, vi borde ha...
-Det fanns en minoritet! -Men det fanns en minoritet.
Vet du vad som skulle hända? Det skulle inte betyda nåt.
Faktum är att folk skulle bli mer aggressiva.
Du har rätt, folk skulle bara säga: "Ingen riktig minoritet."
Ett ord som ofta dyker upp i de här samtalen är privilegium,-
-och ett antagande om judiskt sådant, är att vi kan ses som icke-judar.
Vilket gör rasismen vi lider mindre av än andra minoriteter.
Det gör det definitivt annorlunda.
Jag behövde prata om det här med nån annan, nån som stod mig närmare.
Så i början,-
-när jag släktforskade, kom det fram att 50 % var europeisk judisk.
Den andra delen var mest nigeriansk-
-och olika områden i Västafrika.
Jag märkte också att på mammas sida fanns det en gnutta...
Jag tror att det var... skotska eller nåt som jag antar var nån...
...slavmästare som våldtog nån... ja.
Det är intressant för mig som en person av två raser,-
-för det finns en känsla av att inte nödvändigtvis höra till ett samhälle-
-och att kämpa för att känna att det finns en plats där man hör hemma.
-Okej. -Eh...
Jag kan inte dölja att jag är svart.
Min pappa kan dölja att han är jude.
Om mamma blir stoppad av polisen i USA blir jag lite mer orolig-
-än om pappa blir stoppad av polisen.
Så jag accepterar att det är ett privilegium att få passera.
Men samtidigt är det komplicerat,-
-för jag pratar om vad progressiva människor tycker.
Rätt tänkande människor och de skulle aldrig säga till en homosexuell man:
"Säg inte att du är gay. Håll dig i garderoben."
Många judar fick byta namn.
I nöjesbranschen, men även i livet, för att få jobb tidigt,-
-så det finns en hel webbsida som säger att-
-den och dennes riktiga namn är ett judiskt namn, som ett avslöjande.
Rasisterna tror att judar passerar och vi måste stoppa dem.
-Förstår du vad jag menar? -Ja. Herregud.
Tänk att folk ägnar så mycket tid åt att hata.
-Det är gratis att vara snäll. -Ja. Det är gratis... Det är så sant.
Om judar kan ses som icke-judar, kan icke-judar också ses som judar.
Och det gör de, på scen, på film och på tv.
Men i modern rollbesättning där äkthet är allt...
...borde de?
Jag kan inte fatta att vi nyss träffades. Det känns så bekant.
Men jag skrev en bok och du svarade på den, eller hur?
Berätta varför. Jag vill veta ur din synvinkel varför du gillade boken?
Jag har gjort reklam i min podcast varje vecka för dig.
Jag kom för att tacka dig och ge dig pengar.
Jag älskar pengar.
Det här är nog inte bra för den här dokumentären.
Jag läste "Judar räknas inte." Och det bara-
-gjorde det påtagligt, kanske inte en bra analogi, gasen i luften.
Vi är den enda minoriteten som-
-känner att folk himlar med ögonen om vi står upp för oss själva.
Jag kände en kille som var chef på NBC.
Och varje gång jag var med dem i en social miljö sa jag alltid-
-att om Winona Ryder behöll sitt efternamn, Horowitz,-
-skulle hon ha varit med i "Oskuldens tid" och blivit, du vet,-
-och 100 % av dem säger nej.
Det är viktigt, för en av sakerna som det pratas om-
-som svar på vad jag säger, är tanken på att judar passerar.
Många säger att vi inte borde få spela icke-judar.
Men icke-judar får spela judar hela tiden.
Felicity Jones som spelar Ruth Bader Ginsburg,-
-eller kvinnan som spelar Maisel eller Margo Martindale-
-eller någon av alla som har spelat ikoniska judar.
Och Helen Mirren som Golda Meir, Gary Oldman som Herman Mancewitz,-
-blåögda blonda Daniel Craig som en judisk nazistisk motståndskämpe,-
-och blåögda Rutger Hauer i Flykten från Sobibor-
-och nyligen Bradley Cooper som Leonard Bernstein, med näsprotes.
Alla kvinnor som inte är judar som spelar judar-
-känner sig attackerade av mig eller skyldiga och jag älskar dem alla.
Jag har inga problem med någon av dem individuellt.
Det känns hemskt att prata om dem, för att vara intresserad av rollen-
-ha passion för rollen och spela den är vackert, som skådespelare gör.
Men det är bara ackumuleringen av... aldrig.
Ingen av dessa kvinnor som spelar judar är judar, om de inte är hemska.
Ja. Det är inte bara det, eller hur? Det är också att vi lever i en tid-
-där autentisk rollbesättning gäller andra minoriteter.
-För alla andra. -Men om det inte händer för judar,-
-vad säger det om hur folk ser på judar?
Jag vet hur de ser på det. Det är okej.
Sluta. Det är okej. De styr Hollywood. De är rika.
Vi lever i en tid där representation är så viktigt och så...
...framträdande, och det är toppen, men det är också...
Det borde också gälla för judar.
Under tiden kommer några av er, eller åtminstone de i mitt onlineliv,-
-att säga: "Ja, ja, Baddiel. Tjatar om jäkla judar.
Men är det här du?
#ÄrDetDu?
Det här är jag som Nottingham Forest-fotbollsspelaren Jason Lee-
-i en komedisketch från 90-talet, Fantasy Football League.
Jag förstår att det är en del av en dålig rasistisk tradition-
-och jag har bett om ursäkt för det många gånger offentligt-
-och jag tar tillfället i akt att be om ursäkt igen för det.
Jag är ledsen.
Att be om ursäkt verkar inte göra nån skillnad,-
-för bilden återkommer på min Twitter-tidslinje,-
-särskilt sen jag började tala ut offentligt om antisemitism.
Så nu ska jag göra nåt som på internet kallas "och vad?".
Men saken är den, att i den här filmen-
-är det omöjligt att prata om hur folk reagerar på antijudisk rasism-
-utan att jämföra det med hur de reagerar på annan rasism.
Den här filmen handlar om hur det är annorlunda för judar.
Så låt oss prata om Bo' Selecta!
Kalla mig "jude". Kalla mig jude, de gillar när du kallar mig "jude"!
Jude!
Bo' Selecta! var Leigh Francis roliga sketchprogram på Channel 4-
-som sändes i början av 2000-talet, där Francis klädde ut sig-
-till olika kändisar i groteska tecknade masker.
Jag skildrades som en hasidisk jude med enorm näsa och lockar,-
-som får stora skratt när han säger ordet "jude".
Det är inte oroligt, eller ens på ett överdrivet sätt, felaktigt.
Men eftersom Francis inte är jude, tycker jag att det är rasistiskt.
Det har varit en anmärkningsvärd brist på ilska över det här.
Jag har inte sett någon begäran att han ska be om ursäkt för det-
-som han gjorde i ett inlägg på nätet 2020-
-till olika färgade personer som han hade imiterat.
Jag vill bara be om ursäkt för all upprördhet jag orsakade.
Oavsett om jag var Michael Jackson, Craig David, Trisha Goddard...
Alla som jag är ett stort fan av.
Det är inte ett försök att ursäkta min utklädnad till Jason Lee,-
-vilket var rasistiskt. Det är ett försök, som allt annat här,-
-att notera skillnaden i reaktionen och fråga varför.
Så, progressiva, vissa progressiva, nedvärderar antisemitism-
-jämfört med andra former av diskriminering-
-på grund av en förening av judar med makt.
Men judisk historia är en otroligt lång katalog av maktlöshet.
Och jag pratar inte bara, och det här är ett av problemen,-
-för många tror att det bara är det, om Förintelsen.
Det är nästan en offentlig ritual i USA där-
-nån offentlig person säger nåt vagt antisemitiskt och sen-
-släpas de till ett Förintelsemuseum och får göra ett uttalande-
-där de säger: "Nazister är onda." Men problemet är...
...att vissa känner att antisemitism är mordet på sex miljoner judar.
Och allt annat är ingen stor grej.
Folk förstår bara inte vad judar är,-
-eller vilka de är eller vår historia av slaveri-
-och förföljelse och påtvingad exil som kulminerade i Förintelsen-
-vilket folk nu är trötta på.
De himlar med ögonen: "Okej, spela ut förintelsekortet."
Var man än hittar en jude i världen, har de förvisats-
-från nåt land i levande minne. I deras familjs levande minne.
Vi har en lång historia av att bli utsparkade.
I det här landet, det var första landet som sparkade ut judar,-
-förutom Israel för länge sen.
Vi är rädda, att om de upptäcker att vi är judar, gör de sig av med oss.
Vi är alltid lite rädda för att bli utsparkade igen.
Jag tror att det är något som många människor inte förstår,-
-hur rädda judar är.
-Min mor, inte min gammelmormor,-
-min mor föddes i Nazityskland.
Hon hade precis kommit ut och större delen av hennes familj mördades.
Arvet av traumat från föräldrar och morföräldrar,-
-det är inte det förflutna, det lever vidare i ens ben.
-Är dina barn... Hur judiska är de? -De är halvjudar.
Ja, mina barn också. Jag har pratat med dem om hur-
-era liv vore skit i Nazityskland, men ni kanske inte blir dödade.
Jag har haft det samtalet. Ja, jag hade det samtalet.
För det verkar väldigt...
Det verkar verkligt. Och det är också grejen där, okej,-
-min yngsta dotter ser mer judisk ut än någon annan i min familj.
Hon ser bara magnifikt judisk ut.
Hon skulle vara, du vet.
Hon skulle hamna i lägren. De skulle ta henne.
Men Israel då?
Är inte Israel en förtryckare?
Det finns mycket att säga om antisemitism.
En rasism som har funnits i århundraden-
-sedan långt innan staten Israel grundades,-
-men i progressiva kretsar, allt som någon säger om antisemitism-
-eller om judisk identitet och inkludering,-
-möts med frågan: "Hur är det med Israel?"
För att bevisa ens värde som jude, måste man göra ett uttalande-
-om att återkalla allt som Israel står för.
Jag är inte medborgare i Israel. Måste jag berätta hur upprörd jag är-
-över att palestinierna behandlas så avskyvärt-
-och hur mycket jag ogillar bosättningar på Västbanken?
Jag förväntar mig inte att britter ska ursäkta för Putin för han är vit.
Och nu är sionism rasism.
Det är precis som att folk tror att det kan finnas-
-en judisk stat, en säker plats för judar att åka till.
Det finns muslimska stater. Ingen har några problem med det alls.
Men Israels regering reder ut sig själv eller inte.
Landet skulle alltid vara-
-hatat och hatat på språket som folk använde om judar för 2 000 år sen.
Ingen påstår att Israel inte har gjort många dåliga saker,-
-men brittiska judar är inte ansvariga för dessa handlingar,-
-och att förvänta sig att de ska känna så är rasistiskt.
Vissa judar känner sig ansvariga.
Du pratar mycket om att vara jude.
-Ja. -En viktig del av din identitet.
Det är centralt. Ja, absolut.
Det kan vara hela min identitet. Det kan vara allt jag har.
Men yngre judar, som ofta är ganska vänstervridna,-
-har skrivit till mig och sagt: Okej, jag har läst din bok och-
-den säger mig, att jag måste kunna låta bli att skämmas-
-för att säga: "Jag ser antisemitism."
Vi måste säga ordet Israel.
Israel är roten till allt det här. Israel är problemet.
Jag håller inte med, för antisemitism har rötter-
-som sträcker sig flera århundraden tillbaka.
Jag håller med. Jag skulle säga att antisemitism är naturligt engelskt.
Men efter kriget kunde man inte uttrycka det. Det begravdes.
Israel öppnade Pandoras ask-
-och lät det som hade varat och sjudit att komma ut.
Jag känner ingen koppling till Israel.
Så för mig, när folk använder Israel-
-som en pinne att slå judar med, brittiska judar med,-
-eller säga som de gör, för om jag säger nåt om antisemitism på Twitter-
-säger nån: "Palestina, då?" Det är antisemitiskt.
Vi judar har inget kollektivt ansvar för Israel.
Jag håller inte med dig om det,-
-för om man vet att dåliga saker görs-
-av folk som man har starka band till,-
-är det ens plikt att prata om det,-
-att dra uppmärksamhet till det och försöka förändra det.
På vilket sätt är jag kopplad till Israel,-
-ett land som känns ganska främmande för mig?
-Jag är ateist. -Jag med.
-Jag är europeisk jude. -Jag med.
Jag tänker bara Israel, schmisrael. Jag bryr mig inte om Israel.
Det verkar rasistiskt, att som jude måste jag bry mig mer om det,-
-för det är inte en strikthet som påtvingas någon annan minoritet.
Det är uppsåtligt av dig att förneka koppling till en nation.
-Inte uppsåtligt, jag känner så. -För de är ditt...
Ditt folk. De är mitt folk.
Ingen vänstervriden person skulle säga till en muslim om islamofobi:
"Saudiarabien då? Mänskliga rättigheter i Saudiarabien då?"
Ingen progressiv person skulle säga så. Varför ska vi acceptera det?
Det borde de!
Jag skulle försvara min känsla,-
-för jag känner en koppling till Israel.
Folk oroar sig för att det ska förolämpa svarta,-
-att förolämpa homosexuella, eller handikappade.
Men de bryr sig inte om det förolämpar judar. Det gör de inte.
För de gillar inte judar. De skiter fullständigt i det.
De gillar dem inte. Vi är inte omtyckta.
Jag tror inte att nån vänstervriden person skulle säga det rakt ut.
Högerpersoner skulle nog säga det. Högerextremister skulle säga...
Då måste vänstern lära sig att säga sanningen.
Men var hamnar det? Alla antaganden om judar-
-och sionistiska konspirationer och makt?
Vad är de verkliga konsekvenserna?
Jag är packad. Jag har all ammunition.
Jag har varit här i två veckor. Jag har dem under pistolhot.
Jag har varit i New York så många gånger men aldrig besökt synagogan.
Jag är glad att du äntligen får se den.
Det är en av stadens skatter och det har funnits här sedan 1872.
Det är så vackert.
Jag är omringad. Jag är i en synagoga med fyra judiska killar.
JANUARI 2022
Du var på ett konstigt sätt-
-mitt i en gisslankris i Texas.
FÖRSAMLINGEN BETH ISRAEL
Jag fick ett samtal från en rabbin som jag inte kände då.
Han sa: "Det är en beväpnad man här som vill prata med dig."
Kan du ringa tillbaka? Det är inget skämt."
LJUD FRÅN THE JEWISH CHRONICLE
Jag har dem alla under pistolhot.
Jag satte på högtalaren och pratade först med rabbinen-
-som snabbt gav telefonen till skytten.
Han hade ett enda krav, vilket var att jag skulle släppa en fånge,-
-som han kallade sin syster från ett fängelse 20 minuter från synagogan.
Jag hade en timme på mig att få henne till synagogan.
-Hur kändes det? -Jag kunde knappt andas den dagen.
Varför gjorde han det? Varför valde han mig?
Jag undrar om han bara tänkte, det här är en stor synagoga.
Den ligger i New York, som är navet för,-
-enligt honom, utan tvekan, judisk makt.
De lät James Foley dö. De lät honom dö och det behövdes inte-
-men vet ni vad, de kanske har medkänsla för judar.
Vid ett tillfälle sa jag: Jag har nog inte så mycket makt som du tror.
Och han sa:
"Alla judar har makt." "Du har inflytande och kontakter-
-och du driver en viktig synagoga. Ring några samtal och få det gjort."
Angela pratade med gisslantagaren Malik Akram från Blackburn-
-under en elva timmar lång belägring.
Till slut iscensatte tre ur gisslan en flykt.
Akram kom inom synhåll och sköts till döds.
Bland många saker som var upprörande och alarmerande med situationen-
-var det faktum att omedelbart efteråt-
-kallades det inte en antisemitisk attack.
Vi tror att han fokuserade på en sak-
-och det var inte specifikt relaterat till det judiska samhället.
-Det är så otroligt. -Ja, titta igen. Det är galet.
Det är så otroligt. Det verkar som om folk avskyr-
-människor, vad det än kan vara, kulturen, avskyr-
-att ge judar, när de är offer-
-utrymmet som de kan ge till andra minoriteter när det gäller mobbning.
Han valde en synagoga för att han trodde-
-att judar hade specifik makt och kontakter för det han ville.
Så det är helt klart antisemitism-
-som driver valet av just den synagogan.
Om det hade varit en högerextrem revolverman-
-som hade gått in i en moské som höll muslimer gisslan,-
-hade det utan tvekan varit en islamofobisk händelse.
Det kommer till hjärtat av min tes,-
-som handlar om misslyckandet att se judar som en verklig minoritet-
-och det finns en känsla av att judar i grunden bara är vita människor.
Tropen att judar är sammankopplade, inflytelserika, mäktiga,-
-kontrollerar presidenten och alla därifrån.
Jag tror inte att folk alltid ser det som en farlig antisemitisk trop.
Och Colleyville-incidenten är ett exempel på hur farligt det kan vara.
Motviljan att acceptera antisemitism som motiv för extremister-
-sågs igen sex månader senare vid en skjutning i Highland Park i Chicago,-
-ett judiskt område där tre judar dödades,-
-och antisemitiska flygblad hade satts upp.
Men det beskrevs inte i pressen som ett antijudiskt hatbrott.
Folk kan inte se judar som en sårbar gemenskap.
Trots rapporter om rekordhöga antisemitiska incidenter.
Vi utgör två procent av USA:s befolkning.
Men i de senaste rapporterna om religiösa attacker överlag,-
-utgjorde judar 60 procent av attackerna.
Och det ökar globalt, som vi båda vet.
Men vad innebär det för judarnas vardagsliv?
Hur är det att leva med det här hotet?
Tack så mycket. Tack, allihop. Jag heter David.
Jag läser lite för er. Okej.
Kom ihåg att han är en pojke, men en magisk sak har hänt honom.
"Malcolm satte sig upp ur leran.
Hans underkropp var fortfarande i leran, men hans ansikte var ur den.
"Hmm", sa Ludwig. "Jag minns inte den här alls."
Särskilt inte de blå ögonen. Har han ett namn?"
"Ursäkta mig", sa Malcolm. "Ja?" sa Ludwig.
"Är jag en gris?" Ludvig tog ett djupt andetag och sa:
"Feta Rump Rumpa!
Länge leve Feta Rump Rumpa!
Säg det högt och stolt, Feta Rump Rumpa!"
"Snälla, kalla mig inte det!" sa Malcolm. "Det är ett fint namn."
Det som händer nu är en säkerhetsövning.
De övar hela tiden på den här skolan.
Vi får inte visa vad de gör där inne.
Barnen gör saker för att skydda sig-
-från möjligheten att skolan attackeras av en inkräktare.
På sistone har det skett mycket vapenbrott, hemska vapenbrott i USA.
Och jag råkar ha sett bilder på barn på nätet som gör säkerhetsövningar,-
-för att skydda sig från möjliga beväpnade män i USA.
Och jag har sett folk säga:
"Är det inte bra, men eftersom vi har vapenkontroll i landet-
-behöver barn i brittiska skolor inte göra den här övningen."
Men det behöver de. Alla judiska skolor i Storbritannien-
-måste öva på säkerhetsövningar som den här,-
-för alla judiska skolor i Storbritannien är hotade.
När jag kom till den här skolan gjorde vi inte en sån övning.
För sex år sen kom jag tillbaka till skolan-
-för att läsa mina böcker för barn och de visade mig det här.
De visade mig att det här är vad sexåringar, sjuåringar, åttaåringar,-
-nioåringar måste göra. Och det krossade mitt hjärta.
Men under tiden vet jag, trots allt jag säger,-
-att de arga tweetarna fortfarande kommer att skrika:
"Jason Lee då?"
Det spelar ingen roll att Bo Selecta gjorde JewFace. Blackface är värre.
Den här filmen är till viss del en diskussion om varför folk tror det.
Men som person tycker jag att två fel inte gör ett rätt.
Bara en sak kan göra nåt sånt rätt.
"ABSOLUTELEE" PODCASTSTUDIO VÄSTRA LONDON
Jason.
-David. -Trevligt att träffas.
Innan vi säger nåt mer vill jag be om ursäkt, Jason.
Jag är ledsen för sketcherna som jag och Frank Skinner gjorde-
-på 90-talet, som du var föremål för.
Förlåt att jag hade kostym och smink som var rasistiskt.
Jag har bett om ursäkt i tryck och på tv, men det är nåt som saknas,-
-vilket är vad vi tappade bort i sketcherna,-
-människan i andra änden av sketcherna, vilket är du.
Det är viktigt att folk som ser det här inser att vi aldrig har pratat.
Min första fråga är: Varför har det tagit 25 år att ta kontakt-
-och ha det här samtalet, man till man?
Det är också mitt fel. Jag är ledsen att det tog så lång tid.
För att förklara det, det finns skam, pinsamhet och rädsla-
-men det tog ett tag för mig att förstå hur mycket vi klantade oss,-
-och jag tror också-
-att saker hände mig sen dess som fick mig att förstå hur du har känt.
När jag blev mer välkänd och satte fram min judiska identitet lite mer,-
-blev jag plötsligt utsatt för rasistiska övergrepp.
Jag hatade det och det började skifta i mig.
Så här måste Jason Lee ha känt sig.
Även om jag håller dig ansvarig för det,-
-för det var du som klädde ut dig,-
-håller jag många fler ansvariga.
Vem var det, BBC2 då? Folk du jobbade med.
Var det nån som sa: "Vänta lite,-
-ni kanske går lite för långt?"
-Inte då, nej. -För det var framgångsrikt och...
Och för att inom den tidens kultur,-
-folk använder det som ursäkt. Jag försöker svara på din fråga.
Det fanns en acceptabel humor på den tiden. Och...
...det är inte acceptabelt.
Det är trevligt att höra dig säga det nu.
Jag tror att om det hade kommit ut...
...kanske folk hade förstått tidigare,-
-men som jag sa, jag kunde hantera vad som än kom i min väg.
-Jag skulle inte behöva hantera det. -Nej.
Jag har familj och vänner som bor i Stoke Newington,-
-ett stort judiskt samhälle. Det finns en stark koppling-
-mellan den svarta gemenskapen och den judiska gemenskapen där.
Det är gemenskaper som samlas och stöttar varandra-
-som antagligen kan identifiera sig med kampen.
Du nämner allierade i din bok.
Jag kan säga direkt att jag skulle vara en allierad.
Jag håller med dig till 100 % om att använda "Y"-ordet på stadion,-
-och för mig, när det gäller vad fotboll kan göra,-
-särskilt Tottenham, skulle det hjälpa om de tog ledningen,-
-för det är deras klubb som identifierar sig med ordet.
Mitt fokus är på spelarna.
Om spelare skulle uppmärksamma oss på att en judisk spelare sa:
"Jag blir diskriminerad."
Den personen skulle få samma stöd som alla andra minoritetsgrupper.
Det här är allians. Att du säger det, att du som svart person säger:
"Den här antisemitismen borde utmanas på ett stort sätt", det är allians.
-Och jag är tacksam för det. -Nej 100%.
Tack än en gång. Tack för att jag fick komma och prata med dig.
Jag ber om ursäkt igen, men jag är väldigt tacksam.
Jag uppskattar det och tack för att du tog dig tid.
Jag vet att det har varit ett svårt samtal.
Vi kan se fram emot en förändring och kanske...
-Se fram emot att vinna tillsammans. -Ja.
Jag heter Jason Lee och det här är Absolute-Lee podcasten.
Tack så mycket.
"Judarna räknas inte" fenomenet blir bättre.
Jag tror att det sker en förändring.
Tolv år efter att min bror och jag skymfades på en fotbollsmatch,-
-sa Tottenham Hotspur FC på sin hemsida-
-att de "tycker att det är dags att sluta förknippa ordet med vår klubb."
Min egen klubb, Chelsea, där skymfningen först skedde,-
-har var aktiva och har startat en "Nej till antisemitism"-kampanj.
Royal Court Theatre har erkänt-
-att namnet på den skrupelfria miljardären-
-Herschel Fink i en pjäs...
"Inte höll måttet för Royal Court's höga ambitioner-
-när det gäller inkludering och rasism."
De har bett om ursäkt och har beställt en produktion-
-som heter "Judar med egna ord".
Saker och ting kanske fortsätter att förändras.
Men det blir inte som andra former av förändring i rasrättvisa.
Det kommer inte att ske som en explosiv massrörelse.
Som så mycket annat med judar, om det händer alls, måste det ske tyst,-
-osäkert och med många kvalifikationer.
75 ÅR SEN GASKAMRARNA. ATT TALA OM JUDEHAT BEHÖVS.
För våra farföräldrars skull och deras familjer som verkligen led-
-av den hemska antisemitismen, måste vi fortsätta säga det du säger.
Det är rätt att säga: "Nej,-
-jag är inte bara ett exempel på en helt vanlig vit person,-
-privilegierad och kanske till och med med med extra krafter.
Men jag är en individ som andra judar som har märkt att...
...av någon anledning är vår smärta inte riktig och att Shylock hade fel.
Blöder vi inte om du sticker oss? Det verkar inte som att du tror det.
Av nån anledning är vi en oskyddad art. Jag har aldrig förstått det.
Med tanke på vad som hände och vad som fortsätter att hända.
Vi står bakom er alla. Vem marscherar för oss?
Och svaret är inte en jävel.
Jag har tillbringat mycket tid under dokumentären-
-i antisemiternas tankesätt,-
-för min poäng är att antisemiter fortfarande har en fixerad usel idé,-
-en ond tanke om judar, som kanske progressivt folk inte bryr sig om.
Och så här är det. När man är här inser man att judar inte är-
-hotfulla, ondskefulla jättar-
-som undermänskligt kontrollerar världen med sina onda klor.
De är vanliga män och kvinnor som försöker gå vidare med sina liv.
Galna, excentriska,-
-som rusar runt och tänker på saltgurka.
De bråkar och skriker på varandra, främst om mat.
Okej, rabbin, vi gör ett avtal.
Och vet ni vad, om de kontrollerar världen, är världen körd.
Nu ska jag kolla mina sociala medier, där jag ser fram emot-
-ett antal varma, vänliga och förstående svar. Shalom.
Förlåt, vad skulle du säga?
Jag minns inte, men det var så bra.
Judar blir glada när de ser någon som är riktigt begåvad...
-Och i ett stort tv-program. -Stilig.
Stilig, ja vad mer kan vi säga. Karismatisk.
-Ödmjuk... -Allt det och han är nog jude.
Det är toppen. Det gläder mig.
-Hur judisk är du? -Jag är en stor jude. En enorm jude.
Alla kommer att säga att det där skägget får dig att se...
...riktigt rabbinsk ut.
Riktigt, jag vet inte, uråldrig visdom,-
-penninglån, något. Vad är det?
Ingen kommer säga att du ser ut som en stor fet jude.
Okej, du ser ut som en stor, fet jude. Det är gjort.
När man är jude är det något som kommer ut ur en. Det trycks ut.
Det är som en kulturell spya. Det bara kommer ut.
Jag tror det är sant.
Hoppas att du kan berätta historien om prinsessan Margaret.
Kan du berätta den, för jag tycker att den är rolig.
Hon sa: "Din mammas folk, då?" Jag sa: "De är judar."
Mellan-europeisk jude. "Åh, jude." Hon sa: "Jag visste inte det."
"Han är jude." Ordet är som ett grillspett.
Hon menade väl inget illa. "Jude!"
Som ett tankeexperiment, låt oss säga att vara jude är en riktig minoritet-
-och vi måste prata om det som andra prata om deras upplevelser.
Då tänker man inte: "Ja, men kommer folk att tycka att vi är dryga?"
Men jag är... Jag menar, du är det!
Översättning: Carita Collins www.iyuno.com