СИГНАЛ
Чотири години.
Так.
Лишайся.
Там нічого немає.
Щастя там не знайдеш.
Чому ти думаєш, що я шукаю там щастя?
Тоді що?
Знаю, тобі важко повірити,
але є речі, важливіші за нас.
Те, за що варто боротися.
А ще є речі, набагато менші за нас,
і ти їм потрібна.
Тут.
Ти ж знаєш, чим я буду там займатися?
-А якщо Чарлі знову зможе чути? -Чарлі вже чудово чує.
Своїми власними вухами.
Без комп'ютера.
Лоскіт музики на її сенсорних клітинах.
Чарлі — чудова такою, якою вона є.
Хто б міг подумати?
Що?
-Коли я сказала, що вагітна… -Ні. Так нечесно.
Ти не хотів, щоб ми приводили дитину в світ.
Не через дитину.
Через цей світ.
А тепер не може бути нічого гіршого, ніж забрати у тебе Чарлі.
Тату!
Чарлі!
ЧОРНА СКРИНЬКА
Чарлі!
Чарлі.
Чорт.
Куди ти її подів? Де вона?
-Хто? -Моя донька!
Ой. А вона пропала?
Вітаю в клубі.
Де вона? Де, трясця?
Будь ласка!
Давай.
Закінчуй.
Що?
Ви мене забули. Ти і твої люди.
Заберіть і мене.
Не залишайте мене.
Я досі тут.
Не залишайте мене тут.
Чому я досі тут?
Вибач.
Почнемо.
Гаразд.
Готові?
Три,
два,
один.
Чарлі…
Чарлі.
Ти нас чуєш?
Ти мене чуєш? Ти мене чуєш, Чарлі?
Привіт.
Ти мене чуєш?
Отже, це…
Це правда. Там хтось є.
І Хаді це шукає.
Таємно. Але він не знає, коли була передача.
-Де він зараз? -Спить. Навіщо йому це робити?
Є багато причин. Хоча в це важко повірити.
Ми ретельно його перевірили.
Так само, як мене?
Хороша новина в тому, що він знає, що шукає,
та не знає, де це знайти.
А я точно знаю, де ми були, і де була станція, коли я це почула.
Обережно.
Буду.
Я все виясню.
Це моя дівчинка.
Чарлі!
Чарлі.
Чорт.
-Скільки часу її немає? -Я… Чотири з половиною години.
І ви вважаєте, що її викрали?
Ні… Я не знаю. Але зараз багато людей бажають нам зла.
Справді?
Якщо вона втекла, ви знаєте, де вона може бути?
-Ні. -Вона щось казала?
-Ні! -Ви посварилися?
Ні. Ми майже ніколи не сваримося…
Ми майже…
Алло? Ви ще там?
-Паула… -Перепрошую?
Вона казала, що говорила з мамою по телефону.
-Що? Вона говорила з мамою… -Чорт.
Алло?
Паула?
Паула.
«Не бійся.
ПРИВІТ, ЧАРЛІ ТАК, Я ТЕБЕ ЧУЮ, ЛЮБА
Я теж хочу зустрітися.
Приходь.
Приходь до мене!»
РЕҐНІЦЛОЗАУ КЕЛЛЕРПФАД, 8
Маєте хвилинку?
Отакої, ти диви.
Минуло лише три тижні, а ти підстрибуєш, як пташка.
-Я вже звикаю. -Як твоя боротьба зі смертю?
Смерть досі намагається чинити опір, але ми впораємося.
У тебе чудовий напарник.
Амбітний хлопець. Його не відірвати від роботи.
Що ти кажеш про мене, коли граємо в «Лисицю і Зайця»?
Ти точно знаєш, що я кажу.
Чому я завжди програю?
Ти найрозумніша людина, яку я знаю. Ти така розумна…
Так, але рідко толкова.
Якщо заєць не має зубів,
як він переможе лисицю?
Завжди залишаючись на крок попереду лисиці.
А якщо лисиць багато?
Гей, що відбувається? Про що ми говоримо?
Нічого. Це лише гра.
Я лише раджуся з профі. Ось і все.
Якби ти серйозно ставилася до гри,
ніхто ніколи не переміг би тебе у «Лисицю і Зайця».
Ніхто.
Гаразд.
Я люблю тебе.
Я тебе теж.
Чотири дні тому з вами на балконі…
Вперше за сім років.
Наступного дня я купила цілу пачку.
Відпустіть мене.
Настав час розказати мені дійсно хорошу історію.
Що ви робили у Райнера Бой?
Моя дочка зникла. Будь ласка, відпустіть мене.
Гаразд.
Поїдемо до найближчого відділку поліції. Вони її знайдуть.
А у нас буде до фіга часу на розмови.
Ні, хіба ви… Ви не чуєте мене, чорт забирай!
-Вони з радістю допоможуть. -Ніхто не допомагає!
Справді вважаєте себе жертвою.
Знаєте, що мене досі дивує?
Ніхто з тих, кого я зустріла за ці роки, не вважав себе поганим хлопцем.
Ані серійний убивця.
Ані терорист.
Поганий завжди хтось інший.
Той ваш допит на балконі, коли я щойно втратив дружину,
це було добре… чи погано?
Я з'являюся. Намагаюся дізнатися, що сталося. Йду додому.
Добро і зло — не моя тема. Для цього є закони.
Ви справді хочете дізнатися, що сталося?
-Так. -Так?
Добре, тоді одне питання.
Де Райнер?
Що було на відеозаписах до мого приїзду?
Чому не було прямої трансляції приземлення?
Що дружина хотіла мені сказати, перш ніж зникла?
Чому зникають всі, хто хоче щось сказати?
Хочете гарну історію?
Ось вона.
Що це?
Ви все одно мені не повірите.
Переконайтеся самі.
Де?
У моїй машині.
-Чорт! -Що відбувається?
Ми втрачаємо тиск. Можливо десь витік.
Рухайтеся! Ходімо. Треба вийти й полагодити.
Хаді, іди в японську секцію.
Треба закрити шлюзи. І де Паула?
Паула…
УВАГА! НИЗЬКИЙ РІВЕНЬ КИСНЮ
Чорт.
ДО ВУЗЛА 3
ДО КУПОЛА
Гаразд.
Завжди будь на крок попереду.
Будь на крок попереду.
Алло?
Алло.
Ось і ти.
Алло?
ДЛЯ ВНУТРІШНЬОГО ВИКОРИСТАННЯ СЕКРЕТНО
Вперед.
Порушуйте ваш закон.
Але вороття немає.
Дідько.
Воно наближається.
СЕКРЕТНО
Це означає…
Воно наближається.
Щось наближається до нас.
Тепер ясно, чому це таємниця.
Вибачте.
За що?
Ви збожеволіли?
Дідько!
Зупиніть машину! Далеко не заїдете!
Зупиніть машину!
Розумієте, мені все ясно.
Ви мене не відпустите. Не з цими документами.
А потім про мою доньку подбають ті ж самі люди,
що подбали про Райнера й мою дружину.
Та ти гониш. Пауло.
Пауло!
Пауло? Це Джейк. Ти з нами?
-Ти мене чуєш? -Паула!
-Принеси кисневий балон. -Іду.
Ще трошки і вона могла померти.
Вибачте.
Я була в навушниках.
-Усе гаразд. -Я запізно почула сигнал.
-Вибачте. -Ходімо. Треба подати тобі кисень.
Вибачте.
Дайте телефон.
Тепер вас усі шукатимуть.
І файл, будь ласка.
Це моя страховка. Інакше ніхто не повірить.
Так, ніхто в це не повірить.
Якщо справді хочете дізнатися, що сталося з літаком,
допоможіть мені.
Райнер говорив з авіаційною службою Сантьяго.
Записав ось це. Не знаю, що це означає.
Є сигарети?
Авжеж.
Може, дасте мені фору?
Вирішувати вам.
І будьте обережні.
Тепер ми обоє під прицілом.
-І коли воно прилетить? -Важко сказати.
Воно рухається. Як і ми.
Треба більше інформації, щоб розрахувати, чи впаде воно на Землею.
І якщо так, то коли і де.
Про який термін ми говоримо? Роки? Місяці?
Ні. Думаю, ми говоримо про тижні.
Ніхто не має дізнатися.
-Що? -Гадаєш, ми готові?
Глянь на нас. Думаєш, світ готовий?
Ми не можемо ні про що домовитися. А щось летить, щоб нас привітати, Пауло.
Це переверне все, що ми знаємо, з ніг на голову.
Вони будуть говорити. Вони будуть сваритися.
Вони все зіпсують.
Дізнайся все, що зможеш. Повернися неушкодженою.
Ні з ким не говори. Вони можуть слухати нас навіть зараз.
Ніхто не має знати.
Хаді сказав так само.
Хіба це не іронічно?
-Пауло? -Так?
Ти поза межами мого впливу. Ти там сама по собі.
Нікому не можна довіряти.
Нікому.
Бляха.
Не рухатися.
У буквальному значенні того слова. Не рухатися.
А тепер обережно підняти ногу.
Дуже обережно.
Я контролюю.
А тепер принесіть он ту бочку.
Це…
Бочку, будь ласка!
Чорт.
І…
Це було близько. Так і знала, що одну забула.
Я б на цьому… підірвався?
Ні. Може, втратили б ногу.
Але чому не зайшли спереду?
Як… Звідки у вас…
Це міни Теллера звідти, зі старої смуги смерті, до того, як її прибрали.
Вони вже вбили двох оленів.
Тепер нарешті можу випустити пса. Дякую.
-Ви… зовсім збожеволіли? -Ніхто не може заходити на мою власність.
Моя земля — мої правила. Де ваша машина?
А що?
-Тепер можна мені побачити дочку? -Так, хвилинку.
Ось!
Я так і знала.
І закривайте.
Добре, мій голубе.
Відправимо їх на екскурсію.
І… увага.
Тепер нас не турбуватимуть.
Де моя донька?
Скажімо так… Я рада, що ви нарешті приїхали.
Вона нічого не їла, не спала.
Вона плаче й плаче. Не знаю, що вона хоче сказати.
Ні слова не розумію.
Я не очікувала такого. Думала, ви прийдете з нею.
Як ви змусили Чарлі прийти сюди?
-Вона думала, що я ваша дружина. -Ви?
Скажімо так, у мене є кілька записів.
А решту я прошепотіла.
-Так загадковіше. -У вас є записи голосу моєї дружини?
Я пізніше поясню. Чарлі!
Чарлі!
-Анке? -Так?
Стоп.
Назад.
Що це таке? Запис припинився?
Ні, це запис.
Але все чорне.
-Гаразд. Стає веселіше. -Хіба ви не мали привезти Ґрота?
Так.
Не вийшло. Його вже не було.
Ви не чули? Його дочка зникла.
І на це пішло чотири години?
Так.
Цікаво, тому що півгодини тому
хтось оформив видачу відеозапису із камери зберігання доказів.
Справді?
-Знайшли. -Що знайшли?
Чорну скриньку.
Вибач, тату.
Ні, це ти мені вибач.
Її тут немає.
Її більше взагалі немає, так?
Немає.
Але я тут.
Ти був поряд на моїх змаганнях.
І коли я зламала руку.
Так.
Де була мама?
Її вже тоді не було.
Ні, Чарлі, це неправда.
Мама робила щось важливе.
І я думаю,
що вона зараз тут, з нами.
Ходіть! Швидше! Ви маєте це почути!
-Геть! Вам не можна переговорний пристрій. -Був вибух.
Усе добре, ми нічого не робимо.
-Нам потрібне лише радіо. -Свене, слухай.
Кисень 100%.
А тепер слухай мене дуже уважно.
Щоб там не було, ти маєш слухати Карлотту.
Ти сам не впораєшся. Ви потрібні одне одному.
Ви двоє мені потрібні.
Пам'ятаєш, я казала,
що деякі речі важливіші за нас?
Мені шкода.
Я кохаю тебе.
Як так? Чому ЗМІ дізналися про це раніше нас?
Новий світовий порядок.
Схоже, вона сама була здивована.
Ходи зі мною.
Що це означає?
Гадаю, це означає, що ми більше не терористи.
Чому?
Аварія сталася не через маму.
Я не розумію. Що там казала мама?
Я…
Думаю, вона надсилає нам повідомлення.
Вона щось хоче від нас.
Що? Що вона хоче від нас?
Я не знаю. Я теж не розумію.
Вона щось там знайшла.
Що вона знайшла?
З чого почати?
Алло?
Вона знайшла це.
Звідки це у вас?
Ми вперше почули це два роки тому.
Ми використовували старий російський канал, бо ми… ну…
Скажімо, ми невелика спільнота,
яка хоче кинути виклик цій незаконній державі.
Тож ми хочемо бути впевненими, що нас ніхто не підслуховує.
Ми запанікували, коли раптом почули, що хтось передає на нашому каналі.
Інші одразу переключилися на безпечніший канал.
Але я подумала…
Що тут робить ця дитина?
Але це була не дитина.
Завжди було те саме повідомлення.
Кожні 13 днів по кілька годин.
І ставало дедалі чіткіше.
А десь три місяці тому, я почала чути щось інше.
Щовечора, мати з дочкою.
Тоді я зрозуміла, що мати була на МКС.
Я чула сигнал. Я знала, вона його теж почула.
Я подумала, що це мій шанс.
Може вона могла побачити, звідки це йде.
Але я не могла її попросити. Хто знав, хто нас чув?
Я не сказала ні слова.
Такі речі можна обговорювати лише віч-на-віч.
Я знаю це з давніх часів.
І я знала, що вона щось знайшла.
Вона була там. Кожні 13 днів.
Але що?
Що вона знайшла?
ЦІЛКОМ ТАЄМНО
Я знала.
-Вони йдуть. -Хто йде?
-Інопланетяни. -Ми точно не знаємо.
-Щось імітує нашу мову… -Інопланетяни. Звісно, це вони.
Сигнал йде звідти. Хто ще це може бути?
«Подорож маленького Пітера на Місяць»? Лайка на прогулянці?
-Собаки стільки не живуть. -Це був жарт. Звісно, це інопланетяни.
Інопланетяни?
Бери свої речі, ноутбук. Ми їдемо до мене.
-Добре. -Виключи телефон.
Чому?
Бо…
Ні, забудь. Я стаю параноїком.
Що ти читаєш?
Я шукаю інопланетян.
Ах, це ще з моїх часів.
Це було під час Холодної війни. Атомна зима.
Вона це любить. Лякає інших дітей.
Ти знала, що тут проходить кордон?
Справді?
Так. Десь за сто метрів.
Це був ніби маленький острів, оточений колючим дротом.
Можна було пройти лише в одному місці. Треба було просити дозвіл на шопінг.
З нашого боку був колючий дріт, а з вашого — ракети.
Але ж все людство відправило послання.
Разом.
«Разом?»
Ви їй це сказали?
Вони так виглядають?
Люди все вигадали. Тому вони схожі на людей.
Так, але вони…
виглядають трохи злими.
Так, як я і казав.
Їх вигадали люди.
Чому мама хоче, щоб сюди прибули злі інопланетяни?
Ну. ти ж знаєш логіку мами.
Вона завжди припускає краще.
Добре.
Час спати. Відпочинь.
Тату?
Якщо хтось хоче чинити зло
і настільки технологічно розвинений, що може сюди прилетіти…
Так?
…вони б оголосили про своє прибуття? Це було б розумно?
Мабуть, ні. Ні.
Бачиш? Мамина логіка логічна.
Гаразд, Райнер подзвонив до Сантьяго.
А потім він зник.
Що він хотів дізнатися?
Що ж, це номер авіаційної служби.
Це номер аеропорту Сантьяго.
А це якраз час відправлення.
Нічого таємничого.
Можна отримати дані польоту, щоб на роботі ніхто не дізнався?
Список пасажирів, екіпаж, бортпровідники?
Думаю, що так.
Але наші колеги вже все опрацювали.
Мені більше подобалися старі часи. Ти знав, хто твій ворог.
Це правда, бо здається, що вони повертаються, старі часи.
Так, тільки складніше.
Наче нас прокляли повторювати ті самі помилки.
Знову і знову.
Я завжди казав своїм учням уявляти історію
як лінію, що йде вгору.
Але,
звичайно ж, це брехня.
Історія — це круг.
Може, настав час, щоб хтось звільнив нас.
Ще раз. 171 пасажир. Троє з них інваліди.
Одна неявка.
Чотирнадцять вегетаріанців. Не роби так. Три сім'ї з малими дітьми.
Тридцять шість у бізнес-класі, напівпорожній. У першому — нікого.
Що ми пропускаємо?
Так. Так, я досі тут.
Гаразд. Дякую. Бувайте.
Це правда. Як він і записав.
Рейс вилетів вчасно.
-То саме підтвердила диспетчерська. -Так.
В аеропорту кажуть…
…що літак запізнився на 24 хвилини.
Теж саме в усіх документах.
Навіщо це фальсифікувати?
Так. Саме так.
Навіщо?
Я надто дурний. Я не розумію.
Чому вона просто не сказала, що сталося?
-Ви серйозно? -Слухай мене дуже уважно.
Перш за все, ти мусиш…
Хочете сказати…
Якби вона це сказала, передача ніколи б не була оприлюднена.
Ви мені потрібні…
Звичайно, що ні.
Пам'ятаєш, я казала,
що деякі речі важливіші за нас?
Вона хоче, щоб ми це оприлюднили.
Точно.
Вона хоче, щоб усі знали, щоб вони це не приховали.
Вона…
Що таке?
Візьміть дівчину.
Чарлі.
Чарлі!
Швидше!
На що чекаєте? Ходіть!
Що це?
Це мій бункер. Я не новачок.
Вони помиляються.
-У вас є сховок? -Так, у мене є запаси на два роки.
Нам цього вистачить до їх прибуття. Заходьте!
-А повідомлення Паули? -Подумаємо про це, коли будемо в безпеці.
Якщо вас спіймають, вам кінець. Тоді ніхто про це не дізнається.
Тут є радіо чи зв'язок із зовнішнім світом?
Ще ні.
Що б сказала мама?
Усе буде добре.
Гаразд.
Так, треба спробувати.
Ідіоти!
Їжак Два…
Прийом.
Їжак Два. Я їх бачу.
Їжак Два, говорить Кіло. Вони біжать углиб лісу.
-Обережно. Усе добре? -…Їжаку Два. Зрозуміло. Прийом.
Їжак Два…
Їжак Два… Рухайся прямо…
-Зараза! -Немає сигналу?
Їжак Два, прийняв.
-Тату! -Ходімо!
Хто тут у нас.
Це було задоволення — приймати вас тут. Будьмо!
-Салют! -Будьмо.
-Дякую, що прийняли нас. -Подякуй своїй мільярдерці.
Так і зроблю.
Ми зробимо.
Вартувало тих інвестицій?
Знайшли те, що шукали?
Іноді наука полягає в тому, щоб знайти те, чого не шукали.
Дуже в німецькому стилі.
Філософськи, поетично. З легким відтінком депресії.
Будьмо!
Салют.
Будьмо.
-Ми це зробили. -Так.
Ніхто не помітив.
Ні.
У тебе були ще видіння?
Кілька.
Мене вже не так легко злякати.
Добре.
Я так тобою пишаюся.
Я знаю, що ти зробив.
Але ти його не знайдеш.
Ні з твоїм систематичним підходом. Ані з програмою цифрового пошуку.
Бо ти не слухаєш.
Гей, оце команда!
-Ну ж бо! Вечірка тут! -Давайте святкувати!
Наступного разу, коли буде трансмісія, вони вже прибудуть.
Усе скінчено.
Знайшла.
Усі пасажири здали багаж, чи хтось мав лише ручну поклажу?
Що?
Чи хтось летів лише з ручною поклажею?
Ні. Це трансатлантичний рейс. Усі зареєстрували багаж.
Було б дивно, якби ні.
Що цього разу?
Неявка.
Була неявка.
Так, хтось зареєструвався, але не полетів. Таке завжди трапляється.
Проблема не в самій неявці.
А в чому?
Колись літав на Майорку?
Я літала. Знаєш, що буває, коли хтось не сідає на літак?
-Ні. -Їм треба витягнути багаж.
-Знаєш, скільки часу це займає? -Вічність?
Вічність.
Щонайменше 24 хвилини.
Але насправді рейс вилетів вчасно.
Що означає?
Вони не витягнули багаж.
Бінго.
Хто не з'явився?
Чорт.
У нас є телефон Ґрота?
Треба попередити! Боюся, з ним може щось статися.
Пропустіть їх.
Де ми?
Чорт, ця штука все ще горить.
-Отримаєте свій телефон після. -Після чого?
Сюди.
Нічого. Немає сигналу, або телефон вимкнено.
Спробуй ще раз.
Ні, досі нічого.
Напиши. Попередь його.
Дідько!
Чого ти так боїшся?
Спитай Райнера Боя, що сталося, коли він подзвонив на цей номер.
Ми щойно подзвонили на той самий номер?
-«Червона рука». -Що?
Заходьте.
Райнере!
Отже вас піймали.
Пауло.
У тебе є координати, де вони приземляться?
Так.
Де?
Тут.
Тільки тут.
Що ти робиш? Хаді!
Що ти робиш? Відкрий!
Ми над Атлантикою. У великій мертвій зоні.
Ніхто нас не контролює. Нікого немає.
Сигналізація вимкнена. Інші сплять. Тут лише ми з тобою.
Пауло.
Прошу, дай координати.
Пішов ти.
Якщо не даси їх мені, усе пропало.
Будь ласка!
Для кого все пропало, Хаді?
Для мене чи для тебе?
Пауло, у нас обмаль часу.
УВАГА! НИЗЬКИЙ РІВЕНЬ КИСНЮ ПОТОЧНИЙ РІВЕНЬ 8%
Прошу, не дозволь цьому отак закінчитися! Дай координати! Ну ж бо!
Чому?
Пауло, якщо ти їх оприлюдниш, то все втрачено.
Це стане політичним і може закінчитися лише одним способом.
Чому ти це робиш?
Це важливіше за нас обох. Будь ласка.
Паула!
Хочеш?
-Вони мають лише вино в коробці. -Я…
-Гей, я думав вони… -…мене вбили?
Так.
Скажімо так,
у мене було відчуття, що я зробив забагато дзвінків.
Тому я віддав себе під дбайливу опіку держави.
Ти потрапив в руки тих, хто стоїть за цим лайном?
«Тих?»
Маєш на увазі німецький уряд? Європейський Союз?
-Політики? Спецслужби? -Так, наприклад.
Думаєш, що це масштабна змова?
Це більше, ніж змова.
Це гостра безпорадність.
Ти вчитель історії.
У тебе є приклад, коли співтовариство націй
зіткнулося з епохальною проблемою
і швидко прийшло до мудрого рішення?
Вони зробили те, що й завжди.
Перестрахуватися. Уникнути небезпеки. Безпечні перевибори.
Думаю, тут підійде фраза: «без альтернативи».
Без альтернативи чому?
Вони збираються це збити.
Але чому вони не хочуть, щоб щось, що летіло так довго, відвідало нас.
Чому вони не хочуть дізнатися, хто це?
Вони бояться.
Авжеж, вони бояться.
Що вони будуть злими?
Більшість ацтеків померли не через явно злі наміри європейців,
а через дитячі хвороби, які вони принесли з собою.
І ми побачили, що помірно небезпечний вірус
зробив з нашим пафосним суспільством.
Що робитимуть популісти, коли про це дізнаються?
Що зроблять інтернет-пророки? ЗМІ? Автократи?
Ще більше віддалять нас один від одного.
А ця технологія, що ось-ось приземлиться?
Не дай Боже, дістанеться Китаю. Або Росії, чи Ірану,
чи кому завгодно.
Ми не готові.
Ні. Ми ніколи не були готові.
Не можемо їх відстежити.
Ми їх не бачимо.
Ми й гадки не маємо,
з якою технологією маємо справу.
Це понад наші можливості.
У нас є лише координати місця.
І час.
Коли?
-Вставай. -Ой.
У нас є шанс зустрітися з ними.
Ходімо.
-Я не хочу це бачити. -Що?
УВАГА! НИЗЬКИЙ РІВЕНЬ КИСНЮ ПОТОЧНИЙ РІВЕНЬ 3%
СИГНАЛ ВІДСУТНІЙ / ДОБРИЙ
Ну ж бо! Паула!
Скажи щось!
Пауло.
Сорок вісім градусів.
-Тридцять… -Сорок вісім градусів.
Тридцять п'ять хвилин.
Шість цілих п'ять десятих секунди Північної широти.
Одинадцять градусів.
-П'ятдесят хвилин. -П'ятдесят.
39,4 секунди Східної довготи.
-6 вересня о 06:17 ранку. -6 вересня о 06:17 ранку.
Гей.
Дякую.
Будь ласка, пробач мені. Прошу. Я не хотів. Я мусив, інакше…
У цей час на Землю приземлиться невизначений літаючий об'єкт.
Я отримую його сигнал уже три місяці.
Що ти робиш?
Усі нас чують.
Тепер це загальновідомо.
Ти не розумієш, що наробила.
Стійте!
Стояти!
Ні! Зупиніться!
Ні!