- Kev sem. - Flora.
Potem te bom pojahal.
Ne boš.
- Živjo. - Flora. Kako si?
Dobro.
Pridna, Flora.
- Dobro jutro. - Fak.
Saj sem ti rekel. Pogosto zahajaš v Shifters?
Ja, vse življenje. Super klub.
Pripravim zajtrk?
Šunko, jajca, krompir? Kje je hladilnik?
Prazen je. Moj sin vse poje.
- Sina imaš? - Ja.
- Kje pa je? - Ne vem.
Moral bi biti v šoli.
Sinoči sem ti povedala, v taksiju. Rekel si, da te ne moti.
Zapri za sabo!
- Si bil v zadnjih mesecih antisocialen? - Ne.
Si prejel ukradeno robo?
Kje pa, gospod policist.
- Si kradel? - Ne da bi me ujeli.
- Lepo odgovori, klinčevi kreten. - Fak.
- Zakaj imaš modrico? - Pretep.
- Bi se začel ukvarjati z boksom, Max? - Ne. Moral bi pomivati popljuvana tla.
- Tega že ne bom. - Tako je začel Rocky.
- V Mount Vernonu je nov kolesarski klub. - Nimam kolesa.
Prodal ga je za rabljen notesnik, da bi igral igrice.
Nimam ga samo za to.
Tudi pornografijo gledam.
Program za stike z mladoletniki skrbi, da mladi ne pridejo v zapor.
Vemo, kaj počnejo tam z lepimi fanti.
Analno jih posiljujejo, Max. Končali smo.
Opozarjam te, da greš s svojim dolgim seznamom prekrškov v to smer.
Še en prekršek, pa greš za zapahe. Flora, poišči mu delo.
Zaposli mu dolge prste.
Ves obraz imaš od čokolade.
- Oprosti. V kuhinji jo je našla. - Ne sekiraj se.
- Kako je bilo na telovadbi? - Noro dobro. Kakšna sem?
- Čudovita si. - To!
- Lahko greš, Flora. Hvala. - Tu imaš otročička.
Najlepša hvala, Aishling.
Se vidiva v ponedeljek, Sorcha.
- Adijo! - Hvala!
Ne, hvala tebi.
Pridi sem.
- Prav. - Držiš?
Koliko za popravilo kitare?
Poglejmo...
Zategniti moram prečke, nove strune. Vijaki.
- 60 evrov? - Jebi se.
- Osemnajst evrov. - Zmenjeno.
Živjo.
- Kaj je to? - Klavir.
- Čigava je? - Čakaj malo... Koliko otrok imam?
Pa poglejmo... Enega?
- Tvoja je. - Kje si jo dobila?
Ni vseeno? Kitara je, glasbo dela.
Včasih si bil navdušen nad glasbo. Vse najboljše.
- Pri nekomu doma si jo ukradla, ne? - Ne, nisem. Zaigraj.
- Nočem. - Zakaj ne?
- Od kdaj sem kitarist? - Od zdaj!
- Saj mi je sploh nisi kupila. - Mogoče pa sem.
- Si jo? - Ne, ampak to ni pomembno.
Nikoli mi nisi nič kupila. Potem pa mi podariš to prašno sranje.
Dan po rojstnem dnevu in pričakuješ, da bom Ed Sheeran?
- Darilo je! - Nočem je.
- Navaden drek je. - Gnida nehvaležna.
Cipa, ki nikoli ni nič podarila.
Ne govori tako z mano, klinc mali.
Pička.
Iz moje pičke si prišel, gnida nehvaležna.
Nekega dne te bom mahnil v sredo gobca.
Pred tem boš v zaporu.
- Super, stran od tebe! - Kar! Vrni se k fotru!
Klinčevo darilo si pozabil.
Živjo, oči.
Pridi, mali.
Jaz imam lamborghinija.
- Živjo, Flora. - Živjo, Ian.
Slišal sem za kitaro. Torej imaš malega Harrya Stylesa, a?
Kdo ve, kaj bi lahko bil. Poglej gene.
Ne gre za gene, ampak sanje.
Zaradi njega in tebe sem se odrekel glasbenim sanjam.
Pa smo tam.
Nastopali smo skupaj s Snow Patrol, ko sva se spoznala.
- Zato sem spala s tabo. - Kje bi bil, če bi se drugače obrnilo!
Mountjoy, Portlaoise, Cloverhill.
- V katerem od teh zaporov? - Smešno.
Rajši pojdi. Da ti ne dajo lisic na metlo.
Sama se bom naučila igrati kitaro.
- Prav. - Mogoče nisi edini genij v družini.
Oprosti, ti da bi igrala kitaro? Smešno.
- Zakaj? - Ker so za to potrebna
leta prakse, znoja in predanosti.
Tega ne dosežeš čez noč kot v kakem resničnostnem šovu.
- Ti žulji so nastajali 20 let. - Mi boš res pridigal o predanosti?
Kje pa je? Je šla na manikiro?
- Ali operirat rit po brazilski modi? - Ne rabi operacije.
Ogaben si.
Glej, da ne bosta samo kadila trave in igrala igric.
Pa njena rit ni tako dobra! Samo da veš!
- Živjo. Flora. - Juanita.
- Nerodna reč. - Zame ne.
- To poznam. Prepuščam ti ga. - Hvala. Se vidiva.
Hasta luego.
Mater!
- Ne morem več. - Prav. Greva.
Na življenje mislim.
To gotovo ni moja usoda.
Življenje v konzervi, z mulcem, ki me sovraži. Njegov oče pa tudi.
To gotovo ni moja usoda.
Pa kaj, če noče tvojega darila.
Sploh je nisi kupila in pozabila si na njegov rojstni dan.
- Si pa krasna mama. - Sem res?
Gledam prispevke o pogrešanih otrocih in policijskih pregonih.
Starši se mi smilijo.
Včasih me ne bi tako motilo.
Nočem, da se mu zgodi kaj hudega,
ampak včasih si želim, da ne bi bil doma, ko pridem.
Prav, vzamem nazaj. Psiho si. Grem.
- Se dobiva v Shiftersu? - Sem kdaj rekla ne Shiftersu?
To je nekaj, česar se lahko veseliš. Adijo, Flora.
Tvoj kadilski glas je nekaj fantastičnega.
Vedno smo vedeli, da si diamant, in tako tudi blestiš.
To, kako čustveno si zapela pesem,
je nekaj najlepšega, kar sem doživel, odkar sodim.
Čudovito.
PRIJAVI SE!
Začni svojo pot.
Kaj, jebenti?
URE KITARE
Živjo, spet smo skupaj.
Če ste začetnik, verjetno delate teh pet napak.
Potem sem neko obdobje cel vikend vadil, v pižami.
Jeff Beck in Jimmy Page lahko postaneš samo na en način.
Tako si lahko predstavljate krivuljo napredka.
Po 10.000 urah boste uradno profesionalni kitarist.
- O ne! - Trije v-ji.
Vaja, vaja, vaja, vaja. Pa recimo štirje v-ji.
- Teorijo vas bom naučil v desetih minutah. - Živjo, YouTube. ZR vas bo naučil
razturati na kitari.
Živjo, tu Allison.
- Zdaj pa vi! - Kako si oblečen?
To bo zveza, ki bo trajala vse življenje.
V njej boste uživali popoln mir.
Kitara je kakor kolo.
Vanjo vložiš malo, dobiš pa zelo veliko.
To je samo uvod v ure kitare z mano.
Sedite in premislite o tem.
O potencialu, ki je ta trenutek že okoli vas.
Če bi se radi naučili igrati, pritisnite na gumb in se prijavite.
Adijo.
URE S POKLICNIM UČITELJEM KITARE - 20 $
20 dolarjev, jebenti?
Odlično.
Čaram, Abra da Cabra.
Super, punci.
Imam hud, jebeni šarm.
Miške me obletavajo. Obešajo se mi za vrat in roke.
Imam hude kanone, blap, blap, blap...
Greva, večerja.
'Mam čarobno palico, bič, 'mam keš, sem frajerski tič.
- Ni skrbi, Bog je moj pajdaš. - Adijo, Samantha.
Punce z North Sida hodijo k meni.
Super si.
Fak! To je noro.
Letim kot orel. In... Drek!
- Ven grem. - Kam? K tistim, s katerimi si bil danes?
Ne, k Rhysu, potem pa še malo na dvorišče.
Saj ne boš skakal s kakšne stavbe, ne?
- Ne. Itak nimamo kamere GoPro. - Nočem, da mi pride policija
povedat, da si padel s stavbe.
In da si umrl.
Vrni se do devetih!
- Zakaj? - Ker sem tako rekla.
- Komaj čakam, da bom lahko šel. - Tu si samo zato, ker hoče oče prost dan.
- Drugače bi bil ves čas z njim. - Zakaj ob devetih, če me nočeš?
Ne obračaj besed. Ven.
- Flora. Si ti naročena ob 12.00? - Ja.
Kako si?
Dobro. Ti?
V Los Angelesu sije sonce.
Duham evkalipte. Ne pritožujem se.
Tudi v Dublinu je super.
Je tam večer?
Ne, ves čas je mračno.
Rada bi se naučila igrati kitaro.
- Je lahko? - Odvisno, kaj bi rada počela z njo.
Bi rada igrala za svoje veselje, za druge,
bi rada pisala pesmi zanjo, se naučila najljubšo pesem?
Kaj bi rada dosegla?
Ženske, ki igrajo klavir ali kitaro, so tako seksi.
Najbrž zato številni začnejo igrati glasbilo.
- Ti tudi? - Ne.
Čeden si, ni ti bilo treba.
- Prav. - Zakaj si začel igrati?
- Raje se posvetiva tebi. - Prav imaš.
Prav. Primi jo v roke.
Naučil te bom nekaj prijemov. Začniva z akordom G.
Si?
- Super. - Prav.
Koliko akordov moraš znati, da bi napisal pesem?
Ne gre za število akordov,
ampak za to, kako jih uporabiš.
Na primer... Poslušaj.
Prav. Ista pesem.
Jezus.
V prvi različici so enake barve, platna in čopiči.
V drugi različici pa je dvajset let življenja in bolečine.
Vidiš vse poteze čopičev.
Vso to osebnost v treh istih akordih.
Lahko poznaš tisoč akordov,
pa ne znaš napisati česa tako lepega.
- Je to tvoj problem? - Nisem vedel, da imam problem.
Po spletu učiš kitaro.
- Ja. Irka si. - Torej poznaš tisoč akordov?
Poznamo enako število besed, pa ne pišemo sonetov kot Shakespeare.
Zmedena sem.
Dobro. Kaj je tvoj cilj? Poleg tega, da bi bila seksi.
Narediti vtis.
- Na koga? - Moške.
- Zakaj? - Zaradi seksa in družbe.
- Zakaj še? - Da bi jim bila všeč.
- Zakaj jim nisi že všeč? - Ne vem.
Mogoče ne vidijo tvojih potez s čopičem.
Me osvajaš?
- Prosim? - Torej tudi ti pišeš pesmi?
- Kako veš? - Google. Šest sekund.
- Kje v LA stanuješ? - V Topanga Canyonu.
Slišala sem zanj. Gotovo imaš kamionet in delaš s konji.
- Ne delam s konji. - Katero znamenje si?
- Ne vem. - Ne veš, kdaj si rojen?
Vrniva se k učni uri.
Se ti zdi, da si glasbeni človek?
Glasbeniki so me vedno privlačili.
Z enim sem se poročila. Nekoč je igral s Snow Patrol.
Ne, zanima me, kaj delaš tu, če te glasba ne zanima preveč.
Ti si mi všeč.
Prav.
Drugi učitelji so se mi zdeli pozerji in tepci. Propadli glasbeniki.
Ti pa se mi zdiš
resničen.
- Saj sem resničen. - Z mirnostjo me navdajaš.
Tvoj glas je pomirjajoč. Kot kopel.
Ja...
Te lahko nekaj vprašam?
- Jasno. - Mogoče se ti bo zdelo čudno.
Bi lahko še enkrat zaigral tisto pesem?
Brez srajce?
Dragi Jeff, oprosti, da sem zamočila.
Krivo je bilo vino.
Rada bi se naučila igrati kitaro. Zakaj? Ne vem.
Vedno sem zafrkavala učitelje.
Nekdo je moral. Ampak ne bom te, če me boš učil.
Oprosti, da sem te objektivizirala. Lahko ti pošljem fotko svojih joškov,
da se odkupim, če hočeš. Flora.
Zdaj pa obrišiva drek z ritke.
Si?
TOREK 20.00 PO TVOJEM ČASU. BREZ VINA!
Kaj je to?
- Na živce mi gre. - Utihni!
Klinčeva ženska.
Fak.
- Ven grem. - Dobro.
- Hočem reči kam? - Malo naokoli.
S punco, s katero sem te videla? Ki je bila v videu oblečena kot cipa?
Samantha? Ne vem, mogoče bo tam.
Kakšna je?
Ne vem. Briga me. Ob devetih bom nazaj.
Ali ob desetih.
Če hočeš.
Živjo. Ne morem verjeti, da si se oglasil.
Izziv si. Rad imam izzive. Bova začela?
Pa dajva.
Flora, rad bi te bolje spoznal. Katera je tvoja najljubša pesem?
Najraje imam plesno glasbo.
- "You're Beautiful" Jamesa Blunta. - Prav, težava.
- Zakaj? - Ta pesem ni sprejemljiva.
- Hitro se je nalezeš. - Tako kot kolere.
- Te pa ne poznam. - Če bi se rada naučila pisati pesmi,
bova morala dvigniti raven.
- Kaj si napisal? - Učitelj sem.
Tako je. Zato nehaj kritizirati Blunta.
- Pa ti daj. - Kaj?
Napiši pesem, ki milijone ljudi spravi v jok.
To ni dosežek. Nasilneži to počnejo ves čas.
- Rada bi slišala tvojo pesem. - Besedilo mora biti več kot "lepa si"
in druge plehkosti za osamljene ženske, ki bi se rade bolje počutile.
To je pomilovanja vredna pesem, ne ljubezenska.
Pojma nimaš o ženskah, če tako misliš.
Vem, da odraslim ni treba govoriti, da so lepi,
- kot čudak, ki hoče dobiti punco v baru. - Jezus, saj je samo pesem.
Ne, nikoli ni samo pesem.
To je triinpolminutni trenutek,
ki prinese nekaj lepega, božanskega.
O ne. Si krščanski pridigar?
- Jezus. - A ne?
- Neverjetno. - Tako preprosto in neposredno.
- Nič o lepoti. - Genij si.
Torej ti je res všeč?
- Čudovita je. To bi moral objaviti. - Bi se prodajala kot "You're Beautiful"?
Mogoče ne. Tista pesem mi je še vedno všeč. Je to okej?
Ne, to je stockholmski sindrom.
Oprane možgane imaš. Ko bova končala,
ne boš imela časa za kičaste pesmi in klišeje.
- Utrujena sem. - Šele začela sva.
Bi se rada naučila akorde te pesmi? Prav. Začne se s C.
Prstanec daj na peto struno.
- Na to točko. - Lepe dolge prste imaš. Moji so čokati.
Prsti niso važni. Djangu Reinhardtu sta dva manjkala.
Všeč mi je.
Sredinec sem, kazalec pa bo tu.
Ja. Ja.
- Tu. In tu? - Tako je. Eno više. Zabrenkaj.
Ja! Ja.
- Dober občutek, ne? - Ja, srček!
Oprosti.
- Kaj je to? - Nič. To mi je zelo všeč.
- Hitro se učiš. - Vedela sem, da mi bo šlo.
Greva naprej. Kaj še?
Naslednja sta G in F. Ostaniva za hip pri C.
- Prav, dajva. - Zdaj si ponosna poznavalka C-ja.
Pred petimi minutami nisi bila. Bogata si. Imaš nekaj, kar je imel Elvis.
- Raje bi imela njegovo letalo. - Pa še nič te ni stalo.
Dvajset dolarjev, ampak vem, kaj misliš.
Imaš nekaj novega, česar ti nihče ne more vzeti.
To ni predmet, ki ga moraš imeti. Ni torbica ali avto ali telefon.
Si že videla oglas za kitaro? Ne, sama se prodaja.
To je dar, ki ga lahko odneseš v grob. In ga uporabiš, kadar hočeš.
V pravih okoliščinah lahko govori tvojemu srcu. Na nerazumljiv način.
Bolj kot misli, besede ali ideje.
Samo akord je, ki obvisi v zraku.
C.
VSAK PRVI PONEDELJEK NOČ PEVCEV IN AVTORJEV PESMI
PRIJAVI SE! DENARNA NAGRADA
Zbudile so me ptice.
Sprašuje se, o čem premišljujejo,
ali bo spoznala moškega, ki ji bo pokazal čarovnije.
Vse sorte čarovnij.
In jo pusti živeti...
- Se lahko prijavi vsak? - Ja, za to gre. Spodbujamo lokalno glasbo.
Nagrada?
80 odstotkov od vstopnic. Po navadi je 50 gostov.
- Koliko je vstopnica? - Pet.
Drago. So vse tako zanič?
Ne gre za to. Gre za to, da ohranjamo glasbo v soseski.
- Kdo odloča o tem, kdo zmaga? - Jaz. Barry Byrne. Promotor dogodkov.
- Vem, kdo si, Barry. - Aja?
Jezus. Kako si?
Ne povej mi. Fiona.
Flora.
Vedel sem, da je na F.
Noter moram. Veselilo me je. Videti te podnevi.
Gotovo bo zmagala.
Poje...
Zelo mlad zgledaš.
Saj sem bil mlad.
Kaj, misliš, koliko je stalo snemanje?
- Pojma nimam. - Dva tisoč, kolikor smo dobili od založbe.
Za vsak posnetek smo imeli kran.
- Ste imeli tirnice? - Ne, imeli pa smo kran.
Ste šli snemat v Ameriko?
- Zgleda tako, ne? - Ja.
Ne, okoli Drimnagha smo snemali.
- Zakaj je v vsakem kadru policaj? - Ker smo v Ameriki.
- Spet ista policajka. - Zberi se, jebenti.
Mama. Se vidiva.
- Kaj je to? - Kaj pa? Moja kitara.
- Uro kitare imam. V parku. - Za kaj gre, Flora?
- Kaj pa? - Ta obsedenost z glasbo.
Vsakič ko sem ti zavrtel novo glasbo, si nehala poslušati.
Moj učitelj pravi, da znam ceniti glasbo.
Po novem.
Kaj poslušaš? Poleg klubske glasbe. Naštej pet bendov.
- Njegove pesmi so mi všeč. - Torej piše pesmi?
Ja. Odličen je.
- Kako mu je ime? - Jeff.
Kitarist.
Neuspešen klinčev klovn, ki po spletu poučuje kitaro.
To je pokopališče propadlih glasbenikov.
- Si malo ljubosumen? - Ne. Samo skrbi me.
- Kako Juanita? - Super.
Saj veš, da ni Španka, ne?
- Njeni predniki so iz Španije. - Moji pa iz Norveške, pa nisem Viking.
- Ti ga potegne kot jaz? - Kaj? Utihni.
Resno. A ti ga?
Zmešana si.
Sploh ti ga ne potegne.
Ja, mi ga. Ja, je.
Pa ti ga ne. Vedela sem. Premajhna usta ima.
Je zunaj? Stopim noter za par minut?
- Maxa bova poslala na sladoled. - Ne bodi prifuknjena.
Gotovo ti ne dovoli, da ti pride na joške, kot sem ti jaz.
Greva, Max!
Se boš znebila kitare?
Te? Ne. Zakaj?
Zbudi se!
- Jebi se! - Predme si stopila. Glej, kod hodiš.
Ti glej, drugače te bom zadavila s ključavnico.
Kaj boš z njo?
Tam je ležala. Zakaj? Bi jo rad? Lahko jo imaš.
Ne. Akustična kitara mi ni všeč.
- Kaj pa ti je? - Ambientalna. Elektronska.
- Rada imam plesno glasbo. - Na primer?
Container. Sophie je super.
Pa Orbital.
- Kdo so to, jebenti? - Plesna glasba.
- Kaj je tebi všeč? - Marconi Union. Jih poznaš?
- Ne. - Iz Manchestra so. Trance glasba.
Kot bi jo naredil računalnik. Noro! Na telefonu jo imam. Bi poslušala?
Zdaj?
- Kadar hočeš. - Ključ imaš. V hladilniku so vaflji. Grem.
- Adijo. - Čez uro in pol pridem.
Briga me.
- Sem pripravljena? - Za kaj?
Da napišem balado in dobim nazaj moža?
Zakaj te je zapustil?
- Zaradi jeze. - Zakaj je bil jezen?
Jaz sem jezna. Danes sem skoraj zadavila kolesarja.
- Zakaj si jezna? - Ne vem. Zbudim se jezna.
Jezna sem na sina. Mislila sem, da se mu bom s kitaro zdela kul.
Sina imaš?
Pri 17 sem ga rodila. Imaš otroke?
Ja. Tudi jaz sem jih imel zgodaj. Ampak moji mislijo, da sem kul.
- Zaigraj mi še enkrat svojo pesem. - Rad bi govoril o tem.
- Ni bila moja pesem. - Kaj? Čigava pa?
Napisal jo je Hoagy Carmichael.
- Zakaj si rekel, da si jo ti napisal? - Nisem, ti si tako domnevala.
- Jaz pa nisem zanikal. Oprosti. - Zakaj?
- Zanimalo me je, kakšen je občutek. - Za kaj?
Kako ljudje gledajo avtorja take pesmi.
Ja, neumno. Oprosti. Vrniva se k učenju.
Kaj se po navadi zgodi?
- Bi rada slišala kakšno mojo pesem? - Ja.
Sedi v avto, peljal te bom skozi kanjon.
Napolni pljuča si s Topango.
Ko prideva do morja
in ne moreva več naprej,
se vseeno ne bova ustavila.
Nikoli ni dolgočasna, prijazna je do mene
in vsako jutro je skrivnost.
Dobrodošla v Los Angelesu.
Kjer se v enem dnevu spremeni vse in nič.
Sonce razpiha temo, jutro se konča.
Ne bom dovolil, da me močna svetloba zamori
v mestu angelov, dobrodošla v Los Angelesu.
Lepa je. Dober pesnik si.
- Ampak? - Bi jo rada slišala še kdaj?
Žal mi je.
Ne opravičuj se. Če bi bili vsi tako iskreni,
ne bi zapravil 15 let življenja.
Vrniva se k poučevanju.
Ne smili se samemu sebi.
Ne, saj se ne. To je ponižno spoznanje.
Nekomu hočeš kaj zapeti, ta pa je pripravljen poslušati.
Dovzeten si. Potem pa vidiš, kako odplavajo s pogledom.
To je zanje teže kot zate.
Smejijo se z usti, ne pa z očmi. Zato veš.
- Kaj veš? - Da se jih ni dotaknilo.
Kakorkoli že, A, D in E. Ena, štiri, pet.
Dajmo.
Danes ti bom dal nalogo.
Hočem, da poslušaš neko pesem.
Povezavo ti bom poslal. Poslušaj jo.
Igraj.
ŽIVJO, FLORA, TO POGLEJ.
SPOROČI, KAJ MISLIŠ O NJEJ.
Prameni in kodri angelskih las.
In sladoledni gradovi v zraku.
Povsod pernati kanjoni.
Tako sem videla oblake.
Zdaj le zastirajo sonce,
iz njih dežuje in sneži na vse.
Toliko stvari sem hotela narediti,
a so me ovirali oblaki.
Oblake sem videla z obeh strani.
Od zgoraj in spodaj, pa se vseeno
spomnim le oblačne iluzije.
Res ne poznam oblakov.
Sploh ne.
Lune, juniji in vrtiljaki.
Počutiš se, kot bi plesal omotičen.
Ko vsaka pravljica se uresniči,
tako sem videla ljubezen.
Zdaj zgodba je drugačna.
Zasmejiš se in jih pustiš.
In če ti je mar, jim tega ne pokaži.
Ne, ne izdaj se.
Ljubezen sem videla z obeh strani.
Kot dajanje in jemanje, pa vendar
se spomnim ljubezni kot iluzije.
Res ne poznam ljubezni.
Sploh ne.
Življenje sem videla z obeh strani.
Kot dajanje in jemanje, pa vendar
se spomnim življenja kot iluzije.
Res ne poznam življenja.
Sploh ne.
Ga lahko spoznam? Vidim?
- Ne. - Prosim.
V kotu bom stala. Kot miška bom.
Ne bi bilo prav.
Je čeden? Imaš posnetek zaslona?
- Ne gre za to. - Torej je grd.
Nikoli ne reče tega, kar pričakuješ.
Občutljiv je. V očeh se mu vidi, da je bil prizadet.
- Kakšne pesmi piše? - Ne najboljših.
O, jezus. Zaljubila si se v grdega fanta, ki stanuje 10.000 km daleč.
Tako je.
...in bova seksala za sipinami.
Jebenti! Jezus, saj je kot v disku!
Daj bolj potiho.
Mater, je glasno.
Ja, Keith mi jih je posodil. Jutri mu jih moram vrniti.
- Sosedi bojo težili. - Džankiji so. Hoteli bojo še glasneje.
- Kdo je Keith? - Prijatelj. Raper. Posodil mi jih je.
- Za kaj? - Da bom mešal posnetke.
Je tvoja muzika?
Hecaš se. Kako si to ustvaril? Fenomenalno je.
- GarageBand. Preprosto je. - Razloži.
Vse zvoke oziroma glasbila dobiš tukaj.
- Zanke pa dobiš tukaj. - Kaj so zanke?
Vzorci bobnov. Svojo glasbo lahko ustvariš. Za to rabiš sekvenčnik.
Kako upravljaš z njimi? Kako dobiš zvok klavirja?
Odpreš to okno in uporabiš tipkovnico.
Ne me basat!
Zveni kot klavir.
Jebenti!
- Ne na moj posnetek. Ugasni. - Zelo profesionalno zveni.
Saj je. Tako začne veliko ljudi. Ampak sranje je to početi tako.
Pravi sintetizator rabiš. Obdelava tonov traja večnost.
Že tri ure delam. Lačen sem.
- Še enkrat predvajaj. - Prosim, naredi mi sendvič.
- Prosim. - Potem.
Imaš besedilo?
- Ni še končano. - Daj.
Ej, punca, veš, da te hočem,
preganjal bi te, pa te nočem. Greva k men',
pripelji prjatle, imam mercedez, ne pa škatle.
Ob bazenu bova srkala pijačko, plaval bom in lovil svojo divjačko.
Pridi, punca, bodiva nagajiva, sem James Bond, frajer iz Dublina.
Kako se imenuje?
"Dublin 07." Kot James Bond, ampak Dublin.
Ne, boljši naslov rabiš. Poiščiva ga.
To med nama je resnično.
Sem Joker z nasmehom do ušes, zate umrl bi, to je res.
Od nog do glave italijanska podoba, v postelji te spravim čisto do roba.
Tepem se kot Conor McGregor, le da jaz nisem tako beden.
Pojstlo mi greje kup čednih mrh in hudo bogastvo imam za povrh.
Ko me pridejo kurbe zašit, hočem od njih Guccijeve šive.
Dobro, a?
Jebenti, sine.
To počneš, ko si na slušalkah? Tu počakaj.
Pridi poslušat, kaj je naredil tvoj sin.
Ej, punca, veš, da te hočem,
preganjal bi te, pa te nočem. Greva k men',
pripelji prjatle, imam mercedez, ne pa škatle.
Ob bazenu bova srkala pijačko, plaval bom in lovil svojo divjačko.
Pridi, punca, bodiva nagajiva, sem James Bond, frajer iz Dublina.
To med nama je resnično.
Sem Joker z nasmehom do ušes,
- zate umrl bi, to je res. - To je super.
- Jaz pojem! - V postelji te spravim čisto do roba.
Tepem se kot Conor McGregor, le da jaz nisem tako beden.
Pojstlo mi greje kup čednih mrh in hudo bogastvo imam za povrh.
In ko me pridejo kurbe zašit, hočem od njih Guccijeve šive.
- Ja - To med nama je resnično.
Pa me primite, fantje. No, zgrabite me, fantje. Ubijte me...
- Lahko igraš? - Zate že ne.
Pokaži, kako igraš kitaro.
- Daj no. - Ne.
Saj ni taka reč. Samo eno pesem?
Prav.
Ian. Zakaj mi to delaš?
Daj no, super bo.
Lahko zaigram svojo pesem.
- Prav, ja. - Ja?
O bog. Prav.
Ja.
Ime ji je
sladka Juanita.
Prihaja iz mesta
Dublin.
Njena mama je bila iz...
- Blanchardstowna? - Ja.
Blanchardstowna.
Njen oče je bil iz...
Vskoči, Max!
Juanita, Juanita, Juanita.
Super so.
Jo lahko pomerim?
Ja.
Jo lahko kupiva?
Iz česa je?
Iz gosjega perja.
Perja zlate gosi? Prevelika je.
- Taka mora biti. - Ja, za želve. Greva!
- Ja. Si videla? - Ja?
Napreduješ. Tvoja levica se krepi.
Hvala.
- O tvoji pesmi sem premišljevala. - Prav.
- Mislim, da se jo da rešiti. - Lepo.
Dober začetek imaš.
Refren pa ni najboljši.
Prebrala sem, da je refren pomemben del pesmi.
To, kar vsi čakajo.
Danes ne gre za to, da je refren pričakovan.
Če nimaš ubijalskega refrena, in ti ga nimaš, je to antiklimaks.
Torej je moj verz predober.
Ti vidiš kozarec na pol poln.
Tudi tako lahko rečemo.
Zaigraj in zapoj prvi verz in ga ponovi, jaz pa bom brundala. Si?
- Zdaj? - Ja.
Pa učna ura?
To je učna ura. Daj.
Prav. Hočeš, da zaigram...
Sedi v avto, peljal te bom skozi kanjon.
Napolni pljuča si s Topango.
Ko prideva do morja
in ne moreva več naprej,
se vseeno ne bova ustavila.
Me razumeš?
Gor, gor.
Ne. Takole... Ni tako.
Tako kot...
Pa boljše besedilo.
- Takoj bom uredil. - Jaz imam boljše besedilo.
Aja?
Ja, poslala ti ga bom. Vzemi ga, če hočeš.
Poskusil ga bom vklopiti, ampak ne obljubim, da bo v redu.
Prav. Lahko dobim 10 %?
Lahko dobiš vse. Nehal sem služiti z glasbo.
Leta sem se mučil. Skoraj se mi je zagabila.
Zabavno je.
Ja.
- Prav, Flora, se vidiva drugi teden. - Prav.
- Zelo srčkan je. - A ne?
- Nov avto. - Rojeni sta za to.
Odpri streho, veter v laseh.
- Policija nima šans, da te ujame. - Bravo, punci.
'Mam čarobno palico, bič, 'mam keš, sem frajerski tič.
Pa kaj, če me primejo?
Policiji se samo lepo nasmehnem. Punce z North Sida hodijo k meni.
- Super. - Punce s South Sida hodijo k meni.
Punce v mojem avtu.
Domov se peljem v svojem hjundaju.
Krasno.
Zdaj bomo...
Živjo, Samantha.
Živjo, Matt.
- Povabi jo ven na vaflje. - Ni šans.
- Samantha? - Mater.
- Si Cherylina hči? - Živjo, Flora.
- Mater, si zrasla. - Vem. Višja sem od mame.
- Kako je mama? - Super.
Ves čas govori o tebi. Kako sta žurirali.
Če samo pomislim! Prideš na večerjo k nama z Maxom?
- Ko boste končali? - Ne, v redu je.
- Daj no. Pridi na česnov kruh. - Ne, hvala.
- Prav. Se vidiva. - Se vidiva.
Kaj delaš?
Nočeš vedeti.
Povej, kaj čutiš do nje.
- Ves čas mislim nanjo. - Dobro. Obsedenost. Obseden si.
Najbrž res.
- Bila sem nora na tvojega očeta. - Briga me.
- Nadaljuj. - Zame je nedosegljiva.
Ne, ni.
Ja, je. S Keithom seksa.
Misli, da ji Keith lahko kaj da.
Privlačen je in hud, z jakno za tisoč evrov.
Naj ve, da jo boš čakal, ko opravi s tem gangsterjem.
Ti si. Rdeča.
Če bi imela zunanji mikrofon, bi bila kakovost veliko boljša.
- Vklopim odmev? - Ja, lahko?
Ja.
Bolj se potrudi. Zanko bom naredil.
Ja. Zapiši.
- Daj. - Si?
Ja.
Ko boš sita nokavtiranja
in ko boš sita vstajanja,
ko boš na tleh ringa, miška.
Piši.
"Ko boš na tleh ringa..."
"Miška."
Bom tisti v kotu, ki vedno upošteva tvoja čustva.
Všeč mi je metafora iz boksa.
Bom tisti, bom tisti...
Bom tisti...
- To ji pošlji. - Kaj?
V tem je fora. Slišati mora tvojo strast.
Čisto jo bo vrglo. Imaš njen e-naslov?
Si resna?
Ja, zakaj bi se ustavila tu?
20 minut imata.
Ko boš opravila s svojim fantom
in ko boš opravila s prijateljicami iz Tallaghta,
bom tisti, ki čaka.
- Njej poj. - Ko boš opravila
- s sestrico... - Njej poj! V kameri je.
- Na to misli. - Butati po stenah svoje sobe.
- Poglej jo. - Ko boš opravila
- z mamili... - Razjezi se.
- Pomisli na Keitha. - Ko boš opravila z ukradenimi avti...
Tako, ja. Premakni ramena.
- Ko boš prevozila vse rdeče luči... - Tako, ja.
- Premakni obraz, izrazi se. - Bom tisti, ki bo skozi noč tekel zate.
- Razjezi se. - Jaz bom duh tvojih žarometov.
Telefon ti bom zbil iz roke. Ko boš opravila s faksom...
Prav, nanjo misli.
- In s študenti. - Predstavljaj si jo s Keithom.
Ko misliš, da poznaš svet, miška.
- Bom tisti, ki se uči. - Kaj občutiš tu?
Ker bi rad vedel vse o tebi.
Bom tisti, bom tisti.
Ko boš sita nokavtiranja...
- To, ja. To mi je všeč. - Ko boš sita vstajanja
in ko boš na tleh ringa, miška,
- bom tisti, ki upošteva tvoja čustva. - Kaj pa "Flora in sin"?
"Flora in sin"? Kaj pa "Max in njegova mama"?
Bom tisti, bom tisti.
Pošlji ji ga.
Klinc, klinc, rabim sobo. Zamujam na uro.
Video montiram.
- Pa moja učna ura, Max? - Ne morem ti pomagati.
Poigral sem se s tvojo idejo. Za mojo pesem.
- Te zanima? - Ja.
Imaš besedilo?
Sedi v avto, peljal te bom skozi kanjon.
Napolni pljuča si s Topango.
Ko prideva do morja
in ne moreva več naprej,
se vseeno ne bova ustavila.
Zdaj pa ti.
Odpeljala te bom v Dollymount.
Seksala bova za sipinami.
Poljubila te bom, sapa bo dehtela po viskiju.
Potem te bom pustila strtega srca.
Skupaj.
Dobiva se na sredini.
Mogoče bi lahko našla mesto, ki ga nihče ne pozna.
In če bi naju pustili pri miru,
bi bil mogoče to najin dom.
Pozabi na zvezdnike Hollywooda
in na razkošne vile Bel Aira.
Lahko ti pokažem angele svojega mesta,
ampak saj jih najdeva povsod.
Vlekla te bom po mestu za ušesa,
še vedno mokra od dežja.
Kupila ti bom pomfri, čaj in pivo
in ti spet strla srce.
Dobiva se na sredini.
Mogoče bi lahko našla mesto, ki ga nihče ne pozna.
In če bi naju pustili
pri miru,
bi bil mogoče to najin dom.
Bi bil mogoče to najin dom.
- Zdaj rabiva smo še ubijalski most. - Kaj je most?
Most je sprememba po drugem refrenu.
Prav.
- Super je. - Bolje, a ne?
- Ja. Zdaj stoji. - S to pesmijo sem se res namučil.
Zelo intimno je, ko takole pojeva skupaj.
Podobno je...
Kot bi se pravkar ljubila.
- Ne, ni tako. - V nekem smislu je.
Malo golo se počutim.
Pri glasbi gre za ljubezen.
Pomisli na film Zvezda je rojena.
Raje ne bi.
Zakaj zate ni nikoli dovolj tako, kot je?
Ker ni. Vedno sem hotela več.
- Hotela sem iz cone udobja. - Na primer?
Na primer...
Šolo sem pustila pred drugimi.
Zanosila sem in nisem splavila, čeprav so mi vsi rekli, naj splavim.
Mislila sem, da me bo nosečnost spremenila.
Da se bom prerodila.
Pa sem bila večino otrokovega življenja zadeta.
- Ob rojstvu obeh otrok sem bil pijan. - V baru?
V porodni sobi.
Hudo. Žena je bila gotovo navdušena.
Ona je skozi vagino potiskala trikilskega otroka,
pa sem se jaz sesuval.
Tega nisem priznal še nikomur.
Prvih deset let starševstva sem bil pijan.
Kako si nehal?
Sprožilo je to, da sem dobil otroke, AA pa so me rešili.
Naučil sem se, da dam otroka na prvo mesto.
- Je za tabo zora? - Mater, res je.
Je za tabo sončni zahod?
Vso noč sva pokonci. Je to šepetanje na blazini?
Ne, za šest ur mi dolguješ.
Ne, pa ne.
Ne, rad se pogovarjam s tabo. Ne vem, zakaj, saj govoriš same nelogičnosti.
Samo to?
Nikoli nisi zadovoljna, ne?
Boš rekel, da te čisto nič ne privlačim,
- ko pojeva skupaj? - Moja učenka si.
- In? - Ne spodobi se.
Kdo se te bo odpovedal? Že zdaj si nihče.
Ne vem, ali bi lahko hodil s punco na drugi strani planeta prek spleta.
Moje srce ne bi preneslo.
Nimam 19 let. Življenje je tudi brez tega dovolj osamljeno.
Lahko bi šla z letalom.
Jaz tudi.
Potem bi se zgrešila.
Ne boš prišel sem. Bilo bi kot v žajfarici.
Pa še LA bi rada videla. Ne gre zate.
- Pesem bi lahko zavrtel založnikom. - Deset odstotkov?
Pridem pote na letališče.
Bolje zate.
Potem pa pridi.
Ni moglo počakati do takrat, ko ga pripelješ k meni?
Sedi. Pomiri se.
- Boš vino? - Vino, Flora?
Ob desetih zjutraj? Ne.
Nekaj požirkov sredi dneva.
Bi lahko nekaj časa pazil na Maxa? Da se najdem.
- Nisem vedel, da si se izgubila. - Že deset let nisem šla iz Dublina.
Kam greš? V Cork? Galway?
Ja. Ali v LA.
Kaj? Bi šla lahko še dlje?
Za to gre.
Že razumem.
Za klinčevega kitarista gre, ne? Jeffa.
Ne vem, ali stanuje v LA. Zaradi sebe grem.
Saj je vseeno.
Ne morem paziti na Maxa. Nisi mogla izbrati hujšega trenutka.
Zakaj?
S tipi iz Indigo Voida bomo igrali na porokah.
Predstavljaj si, vsi v črnih oblekah in s sončnimi očali.
Kot Rat Pack, Tarantino. Hudi, jebenti.
Plaža je malo naprej od njegove hiše. Ves čas je sonce.
Na vrtu ima bazen, ki ga je zgradil sam.
Si predstavljaš Iana? Utopil bi se.
- Kopalke sem nazadnje nosila pred 12 leti. - Srečnica. Grem lahko s tabo?
Če se ne bo izšlo, nič hudega. Samo domov se bom vrnila.
Vsaj nekaj pogumnega bom naredila.
Za spremembo. Nekaj zase.
Ne gre večino življenja zate?
- Kaj pa govoriš? - Nič.
Vedno si sledila sebi.
- Si z mano ali proti meni? - Sem za to, da greš seksat s tipom v LA.
Mogoče bo vajino pesem slišal njegov prijatelj. To podpiram.
Ampak pogumni so rudarji in gasilci.
Ko smo že pri pogumu,
- bi pazila na Maxa? - Prosim?
Vse življenje ga poznaš, zaupa ti.
Prazno sobo imaš, odkar se je brat odselil.
- Samo za kak mesec. - Ne morem.
- Ne bi vprašala kogarkoli. - Ja, bi.
Kako to misliš?
Službo imam. Živim s tipom. Shanio imam.
Ne morem paziti še na tvojega zmešanega sina.
- Nikoli nisem prosila za pomoč pri Maxu. - Ja, ampak lahko bi me.
Nikoli se nisi ponudila.
Vsi rečejo, da jim je vseeno. Vsi tipi so bili navdušeni, da imam otroka.
"Poskusil bom. Saj bom kos zadevi."
Potem pa izginejo. Vsi kvaziprijatelji se sladkajo: "Z Maxom sta tako luštna."
Potem grejo na počitnice v Španijo, v letovišče, "kjer ne dovolijo otrok".
Prosiš jih kaj, pa izginejo kot kafre.
Nikoli ga niso pazili. Ali šli ponj v vrtec.
Nihče me ni nikoli vprašal, kaj si jaz želim.
Pri 17, ko sem pestovala kričača,
ki me je spravljal ob živce, ste vi svobodno živeli.
- Zdaj hočem biti svobodna tudi jaz. - Na to bi mislila pred 14 leti.
- Misliš, da sem hotela otroka? - Vsi smo fukali kot zajci,
mogoče si ga hotela. Nisi pa šla splavit v London.
Sama si se odločila. Zato ne prosi ljudi, da brišejo tvoj drek.
Ej! Ustavite ga!
- Halo? - Flora, tu policistka O'Connelly.
- Max je spet tu. Lahko prideš ponj? - Jebenti.
Prav. Mladi Max je ukradel drago studijsko opremo.
Lastnik trgovine je moral teči za njim.
- Kako draga je? - Ne gre za to.
Presegel je število kraj,
zato mora na sodišče in najbrž v popravni dom.
- Se hecate? - Ne.
- Gotovo lahko kako uredimo. Samo vas ima. - Ne, dovolj imam.
Krade, odkar je bil majhen. Samo prostor zaseda.
Pride trenutek, ko so posledice neizogibne.
Kot sem rekel, vse sem poskusil.
Ti tudi, Flora. Srečno, mali.
Fantje, peljite fanta v sobo za zaslišanje št. 2.
Sintetizator za 400 evrov?
- Saj veš, da rabim opremo. - Za kaj?
Da znova posnamem tisto pesem. Beden zvok je bil.
Misliš, da si Drake? Samo klinčeva pesem na notesniku je.
- Ji nisi poslal videa? - Ja. Rekla je, da je srhljiv.
- Potem pa naj se jebe. - Ti si kriva.
Moral sem buljiti v kamero.
V kratkih hlačah. Kot čudak. Tega noče videti.
- Kaj pa hoče videti? - Ne bi razumela.
- Hočem narediti tako, kot je treba. - Ko boš zaprt, bo gotovo nora nate.
Ženske imajo rade zločince.
O, jebenti. V katerem filmu si?
V takem, kjer te ni. Itak ti je vseeno.
V LA greš k fantu.
Ni moj fant.
- Kako pa veš za to? - V konzervi živiva.
To mi bo všeč. Pusti me pri miru, ženska.
Z veseljem!
Njegov brezplačni odvetnik pravi, da ga bojo gotovo zaprli.
Klinčeva gnida. Veliko možnosti je imel.
Vem. Bi rad, da igrava, da sva še skupaj?
Na sodišču. Sodnikom je to všeč.
Ja.
Flora, popravnega doma se drži slab sloves.
Ampak niso taki, kot so bili.
Zdaj so bolj šole, kot popravni domovi.
Imajo nogometno igrišče, ustvarjalne delavnice, wi-fi.
Zelo napredni so.
Mogoče bo dobro zanj.
Odrasti bo moral, sam skrbeti zase.
Sklepati prijateljstva, se pogajati.
Ves čas samo poseda in nič ne dela.
To nama bo dalo čas.
Za tvoje sanje in moje projekte.
Že 14 let sva obremenjena s starševstvom.
Kako naju bo spoštoval, če mu vse nosiva k riti?
Vedeti mora, kdo sem.
In vedeti mora, kdo si ti.
Se vidiva na sodišču.
Sem.
Me sploh vidite? Vseeno vam je. Lahko pohitite, prosim?
Hvala za vaš čas, jebenti. Z mano delate kot z zločinko.
Bolje zanjo, da ne pride sem...
- Ste mu poslali sporočilo? - Ja, dve.
Spet mu bom.
Oglasi se, jebeni kreten.
Tokrat res moraš biti zraven. Pa igraš igrice.
Vse dopoldne ti pošiljam sporočila. Pridi že.
Primer je zaključen.
Naslednji primer je država proti...
Lahko obtoženi stopi bliže?
Naslednji primer je Max Mulvey.
- Ima že kakšen prekršek? - Šest.
Max je dober učenec, ko se potrudi.
Mama in oče sta jemala mamila.
Oče je glasbenik, vendar je bend propadel.
Od takrat mu gre slabo.
Njegova mati opravlja različna dela.
Pomaga materam. V službo se vozi pol ure na dan.
Odličen je v glasbi.
- Verjetno ste obtoženčeva mati. - Ja, ga. sodnica.
Tudi njegov oče bi moral priti, pa ni mogel iz službe.
- Živi pri vaju? - Ja, v dveh gospodinjstvih.
- Oba skrbiva zanj. - Kje stanuje Max?
Stanuje pri obeh.
V dveh domovih, pri meni in pri možu.
V dveh mesecih v strogo nadzorovanem okolju
se bo morda naučil spoštovati trud svojih staršev.
Dala vam bom osemtedensko kazen, g. Mulvey,
v popravnem domu in eno leto pogojno.
Upam, da vas bo izučilo in vas ne bom več videla na sodišču.
- Briga me. - Priden fant.
To je bilo zelo strogo.
- Smem nekaj vprašati? - Izvolite.
Imate otroke?
- To ni pomembno. - Ja.
Če jih ne bi imela, bi vam dala strožjo kazen.
Lastnik je dobil nazaj izdelek, zakaj ga potem pošiljate tja?
- Naredila bom vse, da to rešim. - Kaj pa?
Petsto evrov sem prihranila, lahko jih dam lastniku.
Če bo zadovoljen, lahko umakne tožbo.
Sicer ga nima smisla poslati v dom in uničiti družino.
Brez njega nimam nič.
Lastnika ni tu. To je pravna zadeva, ne finančna.
Max je pol življenja v programu za mladoletnike.
Če ga ne bi kaznovala, bi se norčevala iz programa.
Zaradi vašega truda jo bom zmanjšala.
Štiri tedne v domu in eno leto pogojno.
- Odlična si bila. - Ne, nisem.
- Tam mi bo super. - Ne, ne bo.
Zdaj bo, mama.
Hvala, mami.
Prav, sin.
Vse bo v redu.
Zato te ne bom obiskala.
Mogoče pridem, ko pride ven. Ampak bo prišel z mano.
- Kako zoprn je? - Zelo.
Ja.
Sranje. Ne bom ti mogel zaigrati svoje pesmi.
- Katere? - Tiste, ki sem jo napisal o tebi.
- Pesem si napisal o meni? - Ja.
O tvoji duši, o najinem druženju in o tem, kdo si.
Kakšen je naslov?
"Nora irska mrha."
Že dolgo nisem napisal pesmi.
Mislil sem, da nimam o čem pisati.
Pa imam. Hvala.
Malenkost.
- Sem tvoja muza? - Ja.
Čeprav bi morala biti danes užaljena zaradi tega.
Jebeš to. Všeč mi je. Rada bi jo slišala.
Posnel ti jo bom.
Ga. sodnica. Imate minutko? Tista norica s sodišča sem.
Vem, kdo ste. Kaj pa je?
Bi čisto malo spremenili obsodbo?
Malenkost, pri kateri bi lahko pomagali.
Kaj je?
Bi smel vzeti s sabo glasbeno opremo?
Piše, da ne sme imeti osebnih stvari,
ampak ima slušalke in mikrofon...
Zanj bi bilo dobro, da bi nadaljeval z glasbo,
še posebej, ker bo imel toliko časa.
Mislim, da bi se dalo.
- To hočeš? - Ja.
Tako ima Keith. Nobel je.
Je mikrofon dober?
Ja, zelo dober za GarageBand.
Vsestranski mikrofon.
Najlepša hvala.
Gnida.
Živjo, mami. Tole poslušaj. Vokal še ni dodelan.
Moje življenje.
Moje težko življenje.
Moje življenje.
TOLE POSLUŠAJ
Želite?
Oprosti, praviš, da je bil tvoj najlepši dan, ko si naredil to,
- zaradi česar si tu? - Ja.
Takrat sem se počutil zelo živega.
Najlepši dan bo, ko bom šel ven.
To je v prihodnosti. Do zdaj, mislim.
Nisem še imel lepega dneva.
Pa ti, Max?
Moj najlepši dan je bil, ko sem z mamo posnel video.
Z mamo sta posnela video?
- Ja. - Ga lahko vidimo?
- Ne. - Ampak to je tvoj dan?
Ja, to je bil dober dan.
Prav, parkirat grem.
Se vidiva notri, prav? Srečno.
- Nastopi z nama. - Ne, ne.
- Pri šanku bom. - Pridi, super bo.
Brez zamere, ampak profesionalni basist sem,
ne bom igral na amaterskem večeru. Hvala.
Oče, nisi bil na sodišču. To moraš narediti.
- Sploh nimam baskitare. - Vzel sem jo. Na zadnjem sedežu je.
- O, jebenti. - Ne boš se izmazal iz tega, Ian.
Jagodna luna.
Svetiš name, svetiš dol name,
še ena jagodna luna.
- Zaploskajte Heart. - Ja!
Ni fantastična? Pred njo je dolga kariera.
Na vrsti sta "Flora in sin".
Je to ime benda? Ja.
Flora in sin.
Veliko opreme. Ja, prav.
- Živjo, Jeff. - Glej to.
- Se ne boš skuhal v tem? - Utihni, super bo.
Živjo. To je Jeff.
V LA je. Pozdravi, Jeff.
Živjo, Dublin.
To sem si vedno želel reči.
Na baskitari je Ian.
Max, moj sin, pa na klaviaturah.
To pesem smo napisali skupaj. Jeff je pomagal. Pa Ian, recimo.
Pomislili smo, da bi vam jo zaigrali, če ste za.
Tega še nisem počela.
- Ves teden sem imela drisko. - Ne bodi živčna.
Tebi je lahko reči. Dublinčani me bojo izžvižgali, če zajebem.
Pripravljeni?
Ena, dve, tri, štiri.
Ranjena sem in potolčena, razklana na pol.
Delam, hitim,
potem tečem k tebi domov.
Ne živim v tvojem življenju,
ti pa ne v mojem.
Od nekdaj so nesporazumi,
tokrat pa bo prav.
Živimo nobel življenje.
Ni govora. Ni šans.
Tat si, beden tat.
Vedno te bojo ujeli.
Mrha sem, ampak sem tvoja mrha.
In sem vse, kar imaš.
Ne živim v tvojem življenju,
ti pa ne v mojem.
Dobili smo, kar smo dobili,
ne bomo pa opustili sanj
o nobel življenju.
O svojem nobel življenju.
Živimo nobel življenje.
Prijeten večer je in počutiš se živega.
Nobel življenje.
Živimo svoje nobel življenje.
Živimo nobel življenje.
Prijeten večer je in počutiš se živega.
To je ljubezenska pesem.
To ni opravičilo!
Ampak včasih te sovražim,
ker me spominjaš name.
Ženska, sva iz istega testa,
štirinajst let v istem bloku.
Devet mesecev v tvojem trebuhu, pa še nisem bil pripravljen.
Tri dni pozneje sem privekal na svet,
ti pa na zabavo v center spet. Za zabavo za krst si se spet vrtela,
punca, iz istega testa sva. Čutim enako izgubo,
v zrcalu vidim tvoje oči: svetnik, angel, hudič, grešnik.
Smejiva se življenju s pestmi nad sabo, pijeva čaj v ribjem bistroju.
Jezik imava oster kot nož, še vedno živiva nobel življenje.
Ne živim v tvojem življenju,
ti pa ne v mojem.
Ta pesem je za vse matere.
Preživele bomo.
Živimo nobel življenje.
Živimo svoje nobel življenje.
Živimo nobel življenje.
Prijeten večer je in počutiš se živega.
Na vrhu sveta, mami.
Zanič ste!
Živjo. Tu je pesem, o kateri sem ti govoril.
Ki sem ti jo hotel zaigrati, ko bi prišla sem.
Zdaj ti jo bom.
Če bi rekel škrlatna,
bi rekla rdeča.
Lase imaš razmršene kot nepostlana postelja.
Potem se krohotava
zaradi nečesa, kar sem rekel
v pogovoru s tabo.
Povem svoje stališče,
ti ponoriš.
Toliko žalosti je,
da se ne da več pomagati.
Zora je,
a ne morem nehati
klepetati s tabo.
Videl sem Jezusa,
kako se kotalka po Sunsetu.
Opazoval sem balet kapljic med dežjem.
Vem, da bi bil žalosten,
če ne bi mogel več
govoriti s tabo.
Če me Bog vzame,
tebe pa pusti tukaj,
nočem črnih limuzin
ali žalostih solza,
ker bom še vedno blizu
in bom klepetal s tabo.
Nobena beseda ali glasba
se niti približati ne more
klepetanju s tabo.
Prevedla Lorena Dobrila