Kažu da je istorija važna.
U školi sam morao učiti datume i imena napamet.
Jer to je, rekli su, istorija.
Godina neke bitke.
Datum smrti nekog gada, koji je kao vođa godinama radio neopisive stvari.
Što god vam padne na pamet.
Ali niko ne zna šta je zapravo istorija.
Razumete li me?
Ne.
Moraćete to da vidite svojim očima.
Ljudi kažu: „Ajme, preživeo si rat. I to kao policajac, poštovanje.”
Drugi kažu: „Ološu jedan, trebao si učiniti ovo ili ono.
Zašto si dozvolio da se to dogodi?”
Znate li šta je to?
Ljudi uvek osuđuju.
Uvek nakon zločina.
Ali kad ste usred toga,
kad ne znate šta će sutra doneti,
a niko ne zna, ni vi, ni ja,
onda ne znate ništa.
Dobro došli u policiju Antverpena.
Vi ste posrednici između našeg naroda i Nemaca.
Vaša uniforma izaziva poštovanje, stoga je održavajte čistom. I same sebe.
Uvek se za sve prvo obratite svojim nadređenima.
I izvršavajte njihova naređenja do detalja, naravno.
U redu?
Eto, to je bio službeni deo.
Sada neslužbeno. Klemont, zatvori vrata.
Ljudi, znajte da će vaš opsežni dvoiponedeljedni trening
biti potpuno beskoristan
kad sutra izađete na ulicu.
Potpuno, potpuno beskoristan.
Jer postoji samo 1. stvar koju trebate zapamtiti.
Samo 1..
# Video sam 2 medveda kako mažu hleb maslacem
# Kakva čudesna stvar
Pevajte sa mnom.
# Bilo je to pravo čudo
Hajde, pevajte sa mnom, momci.
# Neverovatno veliko čudo
Hajde, svi.
# Da su ti medvedi mogli mazati maslac
Svi. Diter.
# Stajao sam tamo i gledao u to
Jeste li čuli to? „Stajao sam tamo i gledao u to?”
To je ono što trebate zapamtiti.
Stojite tamo i samo gledate.
Koliko je veliko dupe tvoje tetke Alis? - Ovoliko, rekao bih.
Savršeno za policu.
Čekaj, evo ga. Tetka Alis se saginje i dok to radi,
gleda me pravo u oči. I nastavlja da zuri.
Stoji tamo baš ovako.
Kontaš?
To je veliko dupe.
Je li to ona?
3 franka za crtež.
Regruti!
Ima ljudi koji odbijaju da rade na ovoj adresi. Moraju biti uhapšeni.
Odvedite me tamo.
Zar ne bi uvek trebali da radimo u paru? - I ja sam tako mislio.
Šta je sa tom pričom?
Požurite.
Izgleda kao naređenje.
Baš si smešan.
Šta čekate?
Idemo. - Eto.
ANTVERPEN, 1942
Čaim Lizke?
Da. - Ideš sa nama.
Ja? Zbog čega? Gospodo, mora da je greška. - Odmah.
Mogu li videti vaš nalog? - Jevrjima ne pokazujem nalog.
Razumem. Želite novac. Onda bolje uđite.
Uđite.
Niko ne napušta ovu kuću.
Gde je novac?
Ovde. Pratite me. Ovde je.
Pustite me da prođem. Želim je ostaviti kod komšije.
Molim vas.
Žan, može li biti kod tebe, molim te? - Mirijam.
Vratiću se čim budem mogla. Da? - Naravno. Dođi.
Nemoj se bojati. Vraćam se uskoro.
Hajde, dušo.
Ne.
Mama. Pusti me! - Smiri se. Tiho.
Mama! - Molim te, smiri se.
Nemam ceo dan, stari.
Čekajte. Molim, pričekajte. Molim vas. Znam... Znam...
Dosta mi je tvojih igrica.
Čuješ li me? Ili ću vas sad sve upucati.
Jasno?
Mi smo pristojni ljudi. Znam gde je novac.
Dobro, sad si se setio. - Da.
Molim vas.
Nema više igrica! - Molim vas.
Napolje!
NIŠTA ZA HITLERA NAŠA HRANA JE ZA NAS!
Sranje. Moje tablete. Niko da nije makao.
Stoj!
Zaustavite je, idioti!
Sranje!
Svinjo glupa!
Budalo. Pusti!
Pusti me!
Pusti me! Mama!
Šta to radiš? Prljavi Jevrejoljupcu!
Mama!
Vidi šta si sad uradio! - Molim vas, ne.
Prljavi Jevrejoljupcu! - Molim vas!
Vidi šta si uradio.
Tata.
Vilfrid?
Ovo nije golubarnik.
Sada zarađuješ, ali to ne znači da možeš raditi šta god želiš.
Šta ti se dogodilo?
Hajde, moraš otići. - Lode?
Gde si bio celu noć?
Dođi ovamo, brate. Šta se dogodilo?
Oficir SS-a, kažu. - Ne, budalo, Feldgendarm.
Momci sa gvozdenim pločicama oko vrata.
Izgleda da je nestao ovde. - Kako to, ovde?
U ovom kvartu. 6. okrug. - U smeni ili van dužnosti?
Pa, razmisli o tome. Požurite, ljudi, prijavite se.
Idioti. Ko bi išao u Jevrejski kvart u slobodno vreme, samo radi zabave?
Pa, možda je bio u poseti devojci ili tako nešto.
Hajde.
To je zaista vrlo, vrlo šarmantna priča.
Sve mi je to vrlo bizarno. - Tako je.
Pretpostavljam da ste se malo raspitali.
Nema se šta pitati. Bio sam ovde
i nismo videli Feldgendarma. To sam vam rekao.
Kaže da nismo... - Misliš li da smo potpuni idioti?
Nestali Feldgendarm dobio je naređenje
za koje je prvo trebao dobiti policijsku pratnju.
A ova policijska stanica bila je tačno na njegovom putu.
Donesite dnevnik. - Da, doneću...
A šta kaže njegov kolega?
Zato što uvek moraju patrolirati u parovima, zar ne?
Ili je radio nešto za šta njegovi kolege nisu mogli znati?
Prevedi. - Nema potrebe.
Bila je to šala, zar ne? Humor.
U dnevniku nema ničega.
Kako nas je Žan gledao...
Video nas je. Video nas je sa tim Feldgendarmom.
Smiri se.
Žan insistira na tome da tip nikada nije bio ovde. Čuo si to, zar ne?
Šta ako dođu da nas ispituju?
Onda ćemo reći isto što i Žan.
Šta ako nas je neko drugi video? - Nije bilo nikoga drugog, zar ne?
Pođite sa mnom. Imam dar.
O, ta dvojica.
Dobro.
Gospodo, molim vas, hitno mi je potrebna pratnja. Komunisti.
Silazite!
Želite li nešto da pojedete?
NIŠTA ZA HITLERA NAŠA HRANA JE ZA NAS!
Jedite.
Komunističke svinje jedu sve.
Želim da svim prisutnim dam još jednu šansu.
Može li mi neko reći šta se dogodilo sa Feldgendarmom?
Niko?
Reci mi broj.
Između 1 i 8.
Hajde.
3.
1...
2...
3.
Feldgendarm. Ko nešto zna?
Dole.
1, 2, 3.
Za svakog nemačkog vojnika koji je povređen,
mnogi od vas će morati da plate.
Međutim...
imate sreće.
Idete na putovanje
u komunistički Raj.
Dođavola.
Da?
Oprostite što vas uznemiravamo, gdine Veršafel. Jozef je.
Možemo li nešto da pitamo? Hitno je. - Naravno.
Nikad vam ne bih smetao u ovo doba dana. Još jednom se izvinjavam.
Ali rekli ste ako bude problema... - Naravno.
Uvek sam mislio da ćeš postati veliki umetnik.
Crtaš li još uvek, Vilfride?
I ja slikam. Pogledaj, autoportreti. Ali sigurno si nas sve nadmašio.
Siguran sam u to. S tim talentom nadmašićeš sve.
Doneo sam vam nešto. Haringa. Evo o čemu se radi.
I ti Jevreji su pobegli? - Da. Evo. To se dogodilo ovde.
Stvarno si bio sam?
Da, bio sam samo ja. Moj 1. dan. Tamo ne poznajem nikoga.
Bila je to nesreća. 100 % si siguran u to, zar ne?
Kunem se. Okliznuo se u blatu.
U redu, pogledajmo.
Šaht je bio jedino mesto gde smo... Čega sam se na brzinu setio. Razumete?
Greška, pretpostavljam?
Vil.
Nestao je.
Bio je ovde, kunem se.
Nemci su već pronašli telo. O, Vile.
Dođite ovamo, obojica.
Slušajte pažljivo. Ako ose za ovo sazna,
završićete uz zid.
Osim toga, ono što si upravo uradio, sve mi rekao,
čini me saučesnikom.
Razumeš li?
Ipak, daću sve od sebe da riešim nešto sa prijateljem Gregorom. Ali...
naravno, želeću nešto zauzvrat.
Nemamo mnogo novca. - Ko je govorio o novcu?
Sin ti je vrlo talentovan slikar. To može biti korisno.
Osim toga, u policiji je.
To bi moglo biti još korisnije. Za mene i Gregora.
Razumemo li se?
Da. - Dogovoreno.
Da, gospodine. - Da, razumemo se.
Telo je nestalo.
Jesi li se vratio?
Telo je nestalo.
Nisi nikome rekao, zar ne?
Ti?
Ne.
A ti Jevreji? Jesu li ih uhvatili?
Navodno su još u bekstvu.
Ko kaže?
Gde si to čuo?
Nastavi da razmišljaš.
To je mrtav Feldgendarm.
Svi ga traže.
Naši životi zavise od toga.
Vil me spasio. - Koliko ga dugo poznaješ?
Koliko traje ta obuka? Želim da znam ko je taj Vil.
Gde živi, ko su mu roditelji.
I želim da zna da ga neko posmatra.
Hvala na pozivu.
I čestitam na nagradama. - Nisu moje, od životinja su.
Daj mi svoj kaput.
Uđi unutra.
Gospođo. - Maria.
Nadam se da si gladan.
Zdravo.
Ivet, ovo je Vilfrid. Ljudi ga zovu Vils.
On je Lodeov prijatelj.
Većina ljudi me zove Vil.
Zamišljala sam te sasvim drugačije.
Vils.
Od frizera na Roterdamstratu?
Ne, nismo u srodstvu. Moj otac radi u Gradskoj većnici.
Gradska većnica?
Govorite li kod kuće nemački?
Nekoliko reči. Kao i svi, sigurno. Ausvajs, bite, Kartofeln...
Kako god. Sedi. Ili si se usrao u gaće?
Oče.
Tata?
Dosta je.
Imate li radio kod kuće?
Koje stanice slušaš? - Uvek ispituje ljude.
Sve me zanima, dečko. Ta pitanja postavljam svim svojim kupcima.
Nastavi, koje stanice slušaš kod kuće?
Nema mnogo toga na radiju.
Možete li nešto preporučiti?
Jedini razlog zašto si ovde je taj što ti ne verujemo.
Naši životi su u tvojim rukama.
I ne verujemo ti.
Dakle, otac ti radi u gradskoj većnici. - Da.
To ti baš i ne ide u prilog.
Kome si rekao da si ubio tog Feldgendarma?
Nikome nisam rekao.
Kako možemo biti sigurni u to?
Kako da znam da ti se može verovati?
Svi smo u istoj situaciji.
Nismo tu ništa mogli.
Lode...
Ako ga izdaš, prerezaću ti grkljan.
Evo ga, Vilfride. Pogledaj ovu palatu.
Ovu kuću imam zahvaljujući jednom Jevreju koji je hitno morao da ode.
Ali brinuću se o njoj, kao uslugu tom čoveku.
A ako se vrati?
Ne brini o tome. Gregor kaže da se neće uskoro vratiti.
Ali pogledaj ovo, Vilfride. Ovde možemo slikati koliko hoćemo.
Ne brini. Taj Jevrej se neće vratiti. Određeni ljudi znaju više od drugih.
Razumeš li? - Mislim da razumem.
Moram ti nešto pokazati. Znaš li šta je važno ovih dana?
Znanje. Znanje i ideali.
Ja sam, na primer, idealista.
4 godine pre rata, proveravam šta se događa u luci
i javljam svom frendu Gregoru. I to je znanje.
Dao sam mu informacije i primao sam 1.000 franaka mesečno, 4 godine.
Jesu li već tada bili uključeni? - Svi su spavali.
I u tebi vidim idealistu, dragi prijatelju.
Idealist, ja? - Da, takvi su najbolji.
Idealisti koji ne znaju da su idealisti.
A s tobom, tu je i dodatna činjenica da si umetnik.
Moraš slikati. Umetnost je, prijatelju, borba.
Razumeš li?
Predugo smo dopuštali da našu umetnost degenerišu Jevreji.
A kad postaneš slavni umetnik u zemlji bez Jevreja,
moći ću da kažem da sam te otkrio.
Hajde.
Lukavi su, kukavice i okrutni i obično se pojavljuju u velikim hordama.
Oni predstavljaju element podmukle, podzemne destrukcije među životinjama.
Ne razlikuje se od Jevreja među ljudima.
Zulufi i brada, kapa i kaftan karakterišu istočne Jevreje.
Ako ih skine, samo ljudi sa oštrijim okom prepoznaju njegovo rasno poreklo.
Njegova domovina je Azija.
Odatle migrira u gomilama preko Rusije i balkanskih zemalja u Evropu.
Živela pobeda!
Izraelci su otrov, prijatelji moji.
Koliko dugo? Koliko ćemo još morati da gutamo ovaj otrov?
Jesmo li mi narod koji guta i pokorava se?
Ili smo mi nacija lavova?
Lavova!
Nacija koja se odriče vlastitog nacionalnog karaktera nije vredna državnosti.
Arijevac koji stoji i gleda
dok se njegova krv i tlo prljaju
nije dostojan da bude Arijevac.
Zato kažem: Jevreji napolje!
Jevreji vnapolje!
U sinagogu!
Izbacite ih napolje!
Velika grupa ide prema sinagogi. Ovo će završiti tragedijom.
Svi, pođite sa mnom!
Sad više nisi tako opasna, zar ne? Hej, više nisi tako opasna, zar ne?
Bi li radije da stavim nešto unutra?
Prestanite, ljudi! Ovde su! Prestanite! Dolaze!
I? Gledate fudbal?
Zaboga!
Ima li nagrade koja se može osvojiti?!
Nemojte reći da niste ništa videli, dođavola! Idite svi kući!
Svi, idite kući, dođavola! Kukavice!
Vilfrid. Moj dragi prijatelju.
Gde si nestao? Propustio si najbolji deo, dođavola.
Bilo je fantastično.
Fantastično, prijatelju.
Bilo je fantastično! Trebao si biti tamo!
Da, da, gotovo je! Mama, gotovo je!
Šta se događa? Stekao si nove prijatelje?
Ne ovde.
Moram ti nešto pokazati.
Lode, smiri se! Nije ono što misliš.
Smiri se. - Saradnik!
Hoćeš li se smiriti? - Saradnik.
Moram ti nešto pokazati. Dođi.
Doveo si prijatelja.
Hvala na svemu što si učinio za nas.
Sakrio sam ih u električno kućište i onda ih doveo ovamo.
Kako je ona? - Još nije rekla ni reč.
Jesi li poneo jaja? - Ne, nisam poneo hranu sa sobom.
Evo. Zamoli ih da ovo izbace.
Hvala.
Sad želim da znam šta se dogodilo sa telom.
Bacili smo ga na pristaništu Villem.
Mi?
Ivet?
Prijatelji.
Bela brigada?
Prijatelji,
svi smo uplašeni.
Niko se toga ne treba stideti.
Ono što radimo je važno.
Iako postoji šansa da ćemo svi biti zaboravljeni.
U svakom slučaju, to nije razlog zašto to radimo.
Naše žrtve su...
nužne. A takvi su i naši strahovi. To je to.
U međuvremenu, ljudi se odvode.
A šta mi radimo?
Sečemo žice.
Pišemo parole po zidovima.
Zapravo, mi smo gomila klinaca koji malo maltretiraju Nemce
umesto da se stvarno bore sa njima.
Znamo da će biti racija.
Znamo to.
Ne znamo kada, ne znamo ko će biti uključen
i apsolutno ne znamo gde. Zapravo, ne znamo ništa.
Ali ja vas pitam...
hoćemo li nešto promeniti?
Hoćemo li spasiti živote?
Drago nam je što te vidimo.
Samo napred.
Ovde sam zbog mesa.
Možda sam pogrešila u vezi sa tobom.
Ko si ti, Vile?
Srećan što nisam kokoška.
Reci mi, kokoško, znaš li da plešeš?
Znaš li da plešeš?
Vils.
Evo. Nije svinjetina.
I tvrdo kuvano jaje.
Hej, Fred Astere.
Budi oprezan, sa Ivet.
Ostavljam li tako loš dutisak?
Ne govorim o tebi, govorim o njoj.
Pazi se.
Povrediće te.
Hvala.
# Godine detinjstva Slatke godine detinjstva
# Zauvek ćete ostati u sećanju mom
# Kad god se setim tih godina
# Srce mi tone i tužan sam
# O, kako sam brzo ostario
# U mojim mislima još uvek stoji mala kuća
# Gde sam rođen, gde sam odrastao
# Tamo vidim svoju kolevku
# Još uvek stoji na svom mestu
# Sve je to nestalo kao san
Ovde sam zbog metli. - Kojih?
Onih crvenih. - To je gore.
Obavešteni su.
Je li to čovek o kojem si nam pričala, Bianka?
Moraš odabrati kodno ime. Ja sam Valentino.
Anđelo.
Anđelo je dobro ime za tebe.
Dobro došao, Anđelo.
Čujem da se jako dobro slažeš sa onim saradnicima u kafiću.
Pa...
To je dobro. Nema ništa loše u tome.
Ako čuješ bilo šta o nekakvim racijama, slobodno dođi kod nas.
Ali budi oprezan, to je opasna igra sa tim muškarcima.
Ali samo napred i približi im se.
Gde sam stao? O, da, pa kažem tom Jevreju:
„Ovo je moje vreme. A tvoje je prošlo. Razumeš li?”
Vrati tu stvar u svoje pantalone, gdine Veršafel. 3 džina?
Da. - Pivo za mene. Ne mogu podneti piće.
Pivo za našeg umetnika. I nešto za Susa.
Zdravo, gdine Veršafel. - Sus, pesnik. Još jedno moje otkriće.
Sus je za mene novi Pol van Ostaijen.
Ne preterujem.
Dođi sedi s nama. - Zaboravi.
Idi i sedi tamo, grebatoru. On je pesnik koji ne miče guzicom.
Vilfride, ovo je Dženi. - Drago mi je.
Takođe. - Šefica.
Ja sam plamen u njegovoj cigari.
Daj, Dženi. - To nije laž, zar ne, Feliks?
Feliks će mi srediti trgovinu cigara.
To je rekao. Jednog dana, kad osedim.
Strpljenja, draga. Biće trgovine. - Sledeća racija. Obećao si.
Skupa je. Žena košta pravo bogatstvo.
Daj da te pogledam.
Omer? - Da?
Verujem da poznaješ Vilfrida. - O, slikar.
Vilfride, ovo je Omer Veršueren. Notar.
Zašto ne zamoliš Vilfrida da naslika tvoj portret?
Slikaš li i portrete? - Da. Oni su ipak najteži.
Džin za mene. - Vilfrid...
Irma, dupla doza džina za gdina Vingerhoetsa.
Dođi i pridruži nam se, Eduarde.
Šta taj izdajica radi ovde? Ko ga je doveo ovamo?
Je li važno? - Šta je dečko pogrešio?
Slušaj, on je 1 od nas. Taj je dečko 1 od nas. Šta dođavola?
Hvala, Irma.
Za vreme marša na sinagogu, ovaj izdajica dao je uzbunu.
Nije mogao brže stići do stanice da nas cinkari.
Bojao sam se da će se dogoditi nesreća. Mislio sam da to moram prijaviti.
Hajde, Eduarde, dečko je samo radio ono što je mislio da mu je dužnost.
Dužnost, malo sutra! Braniš li ga?
Koliko dugo radi za policiju? Još ništa ne zna.
Ne?
A šta je sa tobom, Veršafel?
Možda si ga poslao u stanicu da nas sabotira.
Daj, Eduarde. - Smiri se malo.
Pazi šta pričaš, čoveče.
Pazi šta pričaš.
Videćemo šta će Gregor reći.
Moj prijatelj Gregor će ti se nasmejati u lice. Svakako.
Polako, momci. - Svakako!
Dečki. - Svakako!
Felikse, smiri se. Pazi šta otkrivaš Gregoru.
Gregor je čudan, Felikse.
Niko me nije poslao u stanicu, a najmanje gdin Veršafel.
Priznajem, trebao sam bolje pripremiti Vilfrida za ono što se može dogoditi.
Istina je. Ima pesničku dušu, ne zna za bolje.
Sa svojim prljavim skicama. „Pesnička duša.”
Ako neko zna za prljavo, to si ti, gdine Prljavi prst.
Ne mogu da verujem da ga stalno zovu Prst, sa takvim nosom.
To dovoljno govori. Ili ćemo reći ko si ti zapravo? Zajebavaš me?
Hajde! Ljudi, pijte!
Za naivnost mladih! Neka naprave mnogo gluposti.
Trebao bi napraviti mnogo gluposti. - Živeli!
Hajde, idemo da pucamo. - Pokrij uši.
Nemoj.
Zaboga! Idite napolje, seronje!
Bolje da idem. - Razmetljivče.
Natoči mi još jedno.
Ovo je adresar. Bio je skriven u vazi.
Gregor Šnabel, Obersekretär, Geheime Feldpolizei.
2 telefonska broja.
„Moj frend Gregor.” Jesu li to njegovi nemački kontakti?
Da, ali ima i nekih lokalnih imena. - Saradnici?
Da, mnogi koje poznajemo, ali i nekoliko iznenađujućih imena.
To što si se približio Bradonji nije loša ideja.
Pogledaj. Vlasnički listovi 7 kuća u Jevrejskom kvartu.
Više od 7 kuća.
Sve skoro za džabe. I sve od notara Omera Veršuerena.
Ima ih još.
Prodavnica cigara.
Bradonja je obećao Dženi prodavnicu cigara.
Rijfstrat. - Je li to jedna od tih?
Dobro pogledaj. - Ne.
Još nije dobila svoju prodavnicu.
Nakon sledeće racije, rekao je.
Moramo nastaviti da tražitmo.
Čekaj.
Opet si ostavio upaljena svetla?
Ti si lud. To radiš svaki put.
Pustiću ploču.
Hajde, Vile, hajde! Preko lokve!
Ne, molim te, nemoj stati. Molim te.
Hajde, Vile. Idemo, dečko.
O, naš zamenik. Čestitam. Vrlo sam srećan zbog tebe, Prste.
Jesu li svi razumeli naređenja?
Zatvorite ulice, ne puštajte nikoga unutra ni napolje.
I ne mešajte im se u posao.
Jevreji su očito upozoreni.
Jebote.
I to dosta unapred.
To znači da imamo krticu.
Moja jedinica je primila naređenje tek pre sat vremena.
Osim toga,
nikome nije rečena ni jedna reč o planu.
Jedina trojica koji su znali bili smo ja, Feliks Veršafel i ti.
Naći ću krticu i dostaviti vam ga.
Nadam se, za tvoje dobro.
Nemoj me opet razočarati.
Idemo sada.
Dođi ovamo, kumče.
Jeste li vas dvoje zajedno? Upoznaj me.
Ovo je Ivet, a ovo je tetka Ema. - Zdravo.
Baš si mlada.
Dođi, želim da te upoznam sa nekim. Nisi žedan?
Hajde, za mnom.
Vile, hajde, idemo na piće.
Dušo.
Ovo je moj nećak Vilfrid i njegova Ivet.
Drago mi je. Molim te, učini mi uslugu i idi sedi na kauč.
Poznajemo se.
Kosa ti je prekrasna. Reci tetki Emi svoju tajnu.
Ovo je stvarno neverovatna slučajnost, zar ne?
Želiš li nešto? Šampanjac? Rakiju? Ne?
Šta je bilo? Deluješ malo napeto.
Oprosti, ne želim da te osramotim.
Jesam i ostajem tvoj okupator i izvinjavam se zbog toga,
ali nisam tvoj neprijatelj.
I nije mi to bila namera,
ali tvoja divna tetka Ema i ja smo zaljubljeni do ušiju.
Ta me žena jednostavno izluđuje.
U svakom slučaju, ako ikada zapadneš u bilo kakve probleme...
Predstavnik policije Antverpena.
Nema rakije za mene.
Pa...
1, 2, 3... Naiskap!
Ovi antverpenski policajci pravi su sportisti.
Vile, hoćemo li plesati?
Ovde si među prijateljima. A kad si 1 od nas, piješ.
Ako ne, nisi j1 od nas. Oprosti, možda će ti zvučati malo grubo,
ali među vojnicima je tako jednostavno.
Ko pije, drug je.
Ko ne pije, jebeni je mlečni pacov. A ja mrzim mlečne pacove!
Molim te, popij nešto. Tako si neverovatno napet.
Mlečni pacov!
Čekaj...
Gregore, ne radi to dečaku. Tako si nevaljao.
Anđele, to nije dečak.
To je pravi muškarac.
Vrlo dobro. Odlično. - A sada stvarno počinjemo.
1, 2, 3... Naiskap.
1, 2, 3...
Naiskap!
Prestani!
Vile?
Kako stoje stvari na poslu? Je li sve u redu?
Tvoja mi je tetka ispričala ludu priču o tvom 1. danu u policijskoj stanici.
Došao si usred noći s uniformom prekrivenom blatom,
a pretpostavljam i tvoj kolega.
Kao što sam rekao tvojoj tetki, prava priča iza toga,
to je ono što želim da čujem.
Siguran sam da je vrlo zabavna.
Čak i urnebesna.
Moram da pišam.
Vile...
Vile!
Pogledaj mu facu.
Vidi ko je ovde.
Odjebi. - Pišaš sa svojom malom pišom.
Ljutiš me. Neću te više moliti. Odjebi!
„Odjebi, odjebi.” Imaš jezičinu.
Imaš jezičinu, buraz,
ali zapravo si samo lutka sa kojom se Veršafel može igrati.
Vile. Vile! Prestani, Vile!
Vile!
I? Jesi li ponosan na ono što si uradio? Želiš li da umreš?
Objasni svoje ponašanje. - Ema je rekla da provociraš SS-ovce.
Zar se ne sećaš? Da te podsetim.
Bio si pijan i nokautirao nekog i poslao u bolnicu!
Prijatelja gdina Veršafela!
Ne pričaj mi o Veršafelu.
Zar ne znaš koliko mu dugujemo?
Znam samo da mu ljubiš dupe i da sada očekuje isto od mene.
Ti nezahvalni psu. - Hajde, čoveče!
Imaj malo poštovanja prema svom ocu!
Ema nam je rekla da je odvratno i da pričaš gluposti!
Crveno svetlo, zeleno svetlo!
MESARA FRANS METDEPENINGEN
Ne sećaš se šta si rekao.
Je li?
Ti si
pred svim onim Nemcima...
vikao da ćeš Susa baciti na pristanište Villem
i da ima još mesta pored tog mrtvog oficira.
Ako provere pristanište, nagrabusili smo.
Svi mi.
Moguće je da nisu razumeli tvoje brbljanje.
Ali mogu povezati stvari. - Žan može povezati stvari.
Video nas je sa tim Feldgendarmom.
Imaju nas.
Moramo se sakriti. - Dosta mi je. Ovo nas neće nigde odvesti.
Lode, obuci uniformu i idi na posao. Hajde.
I ti.
Hajde, Maurice, saberi se.
Saberi se, rekla sam. Hajde.
Nisi bio tu za mene.
Pođi sa mnom.
Evo ga, junak dana.
Divlja zver. Najveća pijanica u Antverpenu.
Jesi li dobro spavao? Mamurluk?
Nemoj samo stajati, popni se. Dođi gore.
Koliko dobro poznaješ lokalnu istoriju?
Jesi li znao da je pristanište Villem 1803. izgrađeno po zahtevu Napoleona,
ali je pušteno u rad tek 10 godina kasnije? Jesi li znao to?
A jesi li znao da nije tako duboko kao što bi se moglo očekivati?
Samo 6 metara. Nema struje.
Zašto ti to govorim? Želim nešto da ti pokažem.
Ovo smo pronašli u jakni ubijenog oficira.
Njegovo naređenje.
Kao što vidiš, bio je na putu da uhapsi neke ljude koji su odbili da rade.
A pravila znaš. Za to je trebao zatražiti policijsku pratnju. Dođi ovamo.
Iz tvoje policijske stanice. Znaš li nešto o ovome?
Zašto si stao? Dođi sa mnom.
Ima još nešto što bih ti želeo pokazati, ako smem.
Znaš li koliko sam razočaran što je ovo telo pronađeno?
Slučaj ubistva je zatvoren. Pomirenje je izvršeno.
Komunisti su kažnjeni.
Ali sada moram početi istragu iznova.
Ali svejedno, to je moja uloga u ovoj priči.
Još ne znam koja je tvoja uloga u tome.
Možda ti znaš?
Dođi.
Naš mlekar.
Sedi.
Tvoj kolega i dalje negira
da se ubijeni Feldgendarm pojavio u vašoj stanici.
Veruješ li mu?
Mi ne.
Feldgendarm je viđen na putu do vaše stanice.
Mi ga nismo videli. Ne naša stanica.
U tvojoj stanici ga niko nije video živog.
Ali ti si znao
da je njegovo telo na pristaništu Villem.
Bio sam pijan.
Pa ipak, tvoja je dojava bila na mestu. Kako to?
Čuo sam to negde. - Čuo. Dobro. Od koga?
Od njega?
Ima li nešto što bi mi sad hteo reći?
Ne?
Pođi sa mnom.
Ko je video Feldgendarma? Ti ili on?
Ti ili on?
Ili obojica?
# Video sam 2 medveda
# Mazati maslac
# Stajao sam tamo i gledao u to
Žan nije ništa uradio.
Dobro je videti da štitite jedan drugog. Veruj mi, to ima vrednost.
Ne štitim ga, verujem mu. - Nije važno je li to bio Žan.
Ionako smo ga se hteli rešiti i ovo je bilo dobrodošlo.
Ali da ti kažem zašto si još uvek ovde?
Primetili smo da su se neki oficiri pridružili Otporu.
Ljudi Bele brigade.
Imaš li slučajno kontakt sa nekim od ovih muškaraca?
Govorim istinu.
Nisam potpuno uveren. Ali spreman sam da nastavim igru.
Tvoja prijateljica...
Ivet.
Je li tako?
Ona je stvarno...
vrlo lepa žena.
Rastura na plesnom podijumu.
Čuo sam da je sestra tvog kolege Metdepeningena.
Zna li on možda nešto o tome šta se dogodilo s Feldgendarmom?
Sviđaš mi se.
Mislim.
I pokušavam da ti pomognem.
Imaš finu porodicu.
Imaš divnu devojku.
A ako ti i ona želite da imate budućnost,
onda je vreme da izabereš stranu.
Žan je uhapšen.
Sve što znam je da je otišao da traži nevolje.
Gust je u pravu.
Ako si protiv autoriteta, ne bi trebao raditi za policiju.
Misliš, nije dovoljno saurađivao.
U svakom slučaju...
Ako ovde postoji neko ko može osloboditi Žana,
ili suprotno,
sada je vreme da progovorite.
Sedi, mali. Tamo. Na tu stololicu.
Evo ga.
Izgubljeni sin.
Znaš tu parabolu, zar ne?
Gdine Verš... - Hoćemo li biti iskreni?
Naša strana
pobeđuje.
Moje vreme pobeđuje.
A šta ti radiš? Odaješ se.
I odaješ mene.
Znaš li šta mi to čini? Mogao si biti moj sin.
Razumeš li? Ne.
Ne shvataš. Dobro...
Daću ti još 1. priliku.
Prava prilika za pravog oportunistu poput tebe.
Poslednja prilika da ispraviš stvari.
Ubij te pacove.
Ubij tog pacova za mene. Ubij tu Jevrejku,
tog smrdljivog, prljavog pacova, za mene. Ubićeš ih, za mene!
Pleši.
Meko sletanje.
Društvo, penjaćemo se na planine.
Ova osoba uhvaćena je u vozu za Brisel.
Imao je belgijsku ličnu kartu, prilično dobro falsifikovanu,
ali bio je obrezan.
Jevrej.
Njegovo pravo ime bilo je Lizke.
Pođi sa mnom.
Igrom slučaja upravo smo uhapsili falsifikatora.
Trebalo mu je manje od minute da izda osobu koja ga je unajmila.
Znaš li možda nekoga
ko se zove Valentino?
Ili ko je poznat kao Valentino? Ne?
A šta je sa Biankom?
I dalje ne.
A Anđelo?
Anđelo.
Vadi me odavde.
Anđelo?
Ti... Vadi me odavde, mali.
Ne zna šta govori. - Prestani da me više vređaš.
Ti si Anđelo.
Mesarev sin je Valentino.
A Bianka, video sam je kako pleše, zar ne?
Šta želiš od mene? - Da ti objasnim.
Pobrinuću se da ti, tvoja voljena i porodica preživite ovo.
Ali za to ćeš morati da mi pomogneš. Razumeš? Kako to zvuči?
Jesi li stvarno verovao da sam stvarno zainteresovan za tvoju tetku?
Zar si mislio da nisam znao da se Jevreji skrivaju u tom podrumu?
Kao što sam i predvideo, sve je povezano.
Želiš spasiti svoj život i život svoje porodice.
To te čini pravim muškarcem.
Koji zna šta znači žrtvovati stvari.
Koji zna šta znači štititi nekoga i zna da je to prljav posao.
A kad to shvatiš,
1. dana ćeš moći da se pogledaš u ogledalo i vidiš pravog muškarca.
Moraš odabrati.
Dakle...
šta će biti?
Još si živ.
Lizke je mrtav.
Mirijam je mrtva.
Verovatno i mala.
Uhvatili su profesora.
Nemci sve znaju.
Izbili su sve iz profesora.
Gotovo je.
Moguće, da.
Ali ovo možemo preživeti.
Gregor želi da tebi i ostatku Pokreta otpora dam
lažne informacije.
U subotu je racija.
Želi da Jevrejima prenesemo pogrešnu lokaciju.
Moramo otkriti gde će se racija stvarno dogoditi.
Već znam.
Znam pravu adresu.
Ali ako ti je dam, mrtvi smo.
Daj mi adresu.
Nikad, nikad sebi ne bih oprostila.
Razumeš li?
Daj mi adresu.
Nije me briga za umiranje.
Hteo sam oboma dati izbor.
Jer ne možete sami odlučiti.
Jer ovde se radi o preživljavanju.
Savest je luksuz.
Hoćeš li to reći svom detetu?
Jer... ja neću.
Radije ću umreti.
Daj mi adresu.
Pelikanstrat.
Ivet.
Ostani ovde.
Pusti je.
Preživećemo ovo.
Pelikanstrat je. - Rečeno mi je Terliststrat.
Ne. To je ono što žele da verujemo, ali Pelikanstrat je.
Neko je to dojavio profesoru. - Dobili smo to od Geheime Feldpolizei.
Od samog Gregora Šnabela.
Pobrini se da Jevreji znaju, dođavola.
Ne želim to da uradim.
Ni ja. Pa?
Promena planova. Nemci ne dolaze.
Gradska većnica nam je naredila da preuzmemo operaciju.
Napad će biti premešten na Terliststrat.
Izvlačimo Jevreje iz njihovih kuća i bacamo ih na kamion. Je li to jasno?
Još jedna stvar.
Bez prisutnosti Nemaca Jevreji verovatno neće sarađivati.
To ćemo još videti.
Tako je, Gust. Bolje da nam ne smetaju.
Nećemo dozvoliti da nas maltretiraju. Razumete? Voljno.
Hoćemo li to učiniti?
Onda ćemo morati da nastavimo sa ovim.
Ako to ne učinimo...
šta onda?
Hajde.
Svi Jevreji na kamion! Brže!
Brže! - Izlazi. Bez oklevanja.
Napolje. Hajde. Na kamion.
Zgrabimo te pacove. - Požuri!
Dođi mirno. Ne otežavaj.
Hajde, čoveče. Podigni pantalone. Podigni pantalone, čoveče.
Hajde. Pođi sa mnom, dođavola.
Vils, Metdepeningen, u koji kurac buljite?
Odradite svoj deo. - Idite gore.
Dođavola.
Penjite se!
Koji je tvoj problem? Šta čekaš?
Hej, Vils. Pogledaj ovo. Dođavola.
Ovo vrijedi nacrtati, zar ne? Hajde.
Mičite se! Ako sada ništa ne preduzmete, obojicu ću vas baciti pod kamion.
Na kamion. Hajde!
Dosta mi je ovoga!
Prestani da se žališ. - Poludeću. Pusti me!
Hajde, popni se!
Ne. - Penji se!
Bravo. Gore ima još pacova.
Hajde. Hajde!
Gore.
Ne mogu ja ovo.
Ovo ne može biti.
Gaston, stavi tu decu na kamion. - Ne mogu!
Stavi tu decu na kamion!
Evo, uzmi malu. Imaš li je?
Ne, ostavite ih ovde. Ostavite ih ovde, molim vas. Molim vas.
Debela kukavice!
Uzmi malu. - Na kamion!
Hajde!
Ima dovoljno mesta. Penji se!
Penji se!
Gurni ih. Ima dosta mesta.
Vil, kuda ideš?! Izdajice!
Ivet?
Ivet!
I posle su ljudi držali jezik za zubima.
A jučerašnji dan odmah je postao istorija.
Jer moraš ići dalje. Tako su rekli.
Nema drugog načina.
I to je istina.
Nema drugog načina.
Adaptirao na srpski: suadnovic