Лоукантрі —
це місце, яке ми називаємо домом...
Це прекрасне місце.
Але в нього є й темна сторона.
Цього не мало статися.
Вони мали б повернутися додому.
Повернутися неушкодженими.
Ентоні кохав Меллорі,
і Ентоні знав, як сильно Меллорі кохала його.
Пол був страшенно п'яний.
Ми всі казали йому:
«Нехай за штурвалом буде Коннор або Ентоні».
Але він нікого не слухав.
Усі казали: «Поле, не треба», а Пол грубо відповідав:
«Це мій клятий човен, я знаю цю річку, і я нікому не дам керувати моїм човном».
Човен просто рівномірно кружляв.
Ми кружляли, рухалися зигзагом і сперечалися.
Усі сварилися.
Пол просто залишав кермо без нагляду. Коннор мусив хапати його.
Я почув, як вона кричала, а тоді ніс човна піднявся.
Я почув крик, потім удар.
Служба порятунку. Де ви?
Поле, що це за міст?
Це було якесь божевілля. Люди кричали.
Щойно я виліз на берег
до мене підбігла Майлі й запитала: «Де Меллорі?»
І тоді ми почали кликати Меллорі.
Меллорі!
Де, в біса, Меллорі?
Бо, чого ти, в біса, посміхаєшся? Тобі смішно?
Моя клята дівчина зникла, Бо!
П'ятеро живими дісталися берега, а от 19-річна Меллорі Біч — ні.
Ви знаєте Алекса Мердо?
Так, я знаю.
Це його син.
Щасти.
Питання не в самій катастрофі,
а в тому, чому Мердо не у в'язниці.
Це була сім'я, з якою не варто жартувати.
Вони можуть приховати будь-що,
і ніхто про це не дізнається.
Пола Мердо бачили за кермом у нетверезому стані.
Дехто цікавився, чи використовувала родина свої зв'язки, щоб захистити Пола.
Він хотів зробити так, щоб
роти були на замку.
У Старому Заповіті сказано: «Око за око».
Гадаю, Пол злякався.
Служба порятунку. Що сталося?
Це Алекс Мердо.
Мою дружину й дитину важко поранили.
Хлопця, з яким я зустрічалася чотири роки, вбили. Це страшно.
Як трапилося, що так багато людей загинуло?
Служба порятунку. Де ви?
Я бачу, як хтось лежить
посеред дороги.
Чому він не вбив і мене?
У кожного є скелет у шафі.
Я думаю: «Скелет у шафі? Про що він говорить?»
Я чув імена.
Казала: «Ви не повірите, хто це зробив».
У неї кровотеча. Я не можу її підняти.
Ви знаєте, хто вона?
Пані, припиніть розпитувати...
За шість років — п'ять трупів, пов'язаних з цією сім'єю.
Це наганяє справжній жах.
УБИВСТВА МЕРДО ПІВДЕННИЙ СКАНДАЛ
ЛЮТИЙ 2019
Дівчину, що опинилася за бортом, досі не знайдено.
Човен, на якому вона була з п'ятьма друзями, врізався в опори моста.
19-річну Меллорі Біч не бачили з 2:00 ранку неділі.
Але десятки членів сім'ї та друзів досі чекають,
сподіваючись на диво.
Де Мел?
Лілі, де Мел?
Де Мел?
Ти знаєш? Де Мел?
Тут написано «Мене звати Меллорі».
Їй подобається грати в софтбол і гратися з друзями.
Я познайомився з Меллорі в дитинстві.
Наші сестри були найкращими подругами,
і навіть якщо нам це не подобалося, це зближувало нас.
Вони ходили з нами до церкви, коли ми приходили в недільну школу.
Батько Ентоні збудував мій перший будинок.
Меллорі було десь три-чотири роки, вона стрибала на батуті,
поки ми намагалися працювати.
Чесно кажучи, ми з Меллорі були найкращими друзями,
перш ніж стати кимось іще.
Він завжди її боявся.
Він боявся зустрічатися з нею.
Бо вона лякала його.
Вона проявила ту його сторону, яку ми не бачили вже давно.
Меллорі!
Я любив тусуватися на вечірках.
Коли нарешті це змінилося і я трохи вгамувався,
це зробило мене щасливішим.
Коли ми подорослішали, ми обоє зрозуміли, що хочемо бути разом.
Вони почали зустрічатися на Новий рік.
Вона така: «Боже, нарешті».
Вона так його кохала.
Руки вгору, вони грають мою пісню
Метелики відлітають
З НОВИМ РОКОМ
Тобто, це Меллорі. Хто може бути кращою за неї?
Мої друзі — Майлі...
Меллорі — моя найкраща подруга ще з садка.
Вона підійшла до мене і сказала, що я мила, а решта — історія.
Я була сором'язливою.
Вона була жвавою, розмовляла без упину.
А Морган з'явилася в нашому житті пізніше.
Коли ми познайомилися з Морган,
ми почали тусуватися значно більше.
Ми дуже зблизилися.
Я познайомилася з Меллорі, коли ми пішли на вечірку.
Оцей класний.
Меллорі підійшла до мене й похвалила мої туфлі,
тож я знала, що ми будемо хорошими подругами.
Морган, Майлі та Меллорі.
Усі на «М».
У всіх нас яскраві особистості, які ніби сплітаються в одне ціле.
Ми підсилювали одна одну.
Дівчата були хорошими подругами, а хлопці — друзями.
Коннор був моїм кузеном.
Моїм найкращим другом відколи я пам'ятаю.
Якщо я тусувався з Коннором, то був і з Майлі та Меллорі.
І як це зробити?
Не знаю.
Усе вийшло ідеально.
Я зустрічалася з Коннором, Меллорі — з Ентоні,
а Морган зустрічалася з Полом.
Я почувалася так, наче я аутсайдер у старшій школі.
Там я познайомилася з Полом.
Ми були на уроці історії.
Наші енергії зрезонували.
Нам було весело, лише удвох,
і ми просто дуріли.
Тож, гадаю, ця його грайлива особистість
спершу привабила мене у ньому.
Лови його, Семе!
Ми стали зустрічатися в 11-му класі.
У Пола ніколи не було дівчини.
Думаю, я трохи нервував її
своїми частими візитами.
Бувало, вона казала: «От би цей жартівник пішов додому».
Розумієте? Я приходив у невдалий час.
Мені подобалася Морган, вони кохали одне одного, і я був за нього щасливий.
Ми знайомі з Полом з дитинства.
Ми робили абсолютно все разом.
Полювали, рибалили.
Мені подобалося проводити час із Полом. Як і Морган.
Певен, вона швидко закохалася в нього.
Це найкумедніша людина у світі.
Агов!
Пол завжди був поруч.
Приходив на усі свята з подарунками.
Зробив плакати на випускний.
І тому подібне. Здавалося, що він чудовий юнак.
Ми зустрічаємося.
Хотілося, щоб наші сім'ї спілкувалися, але моя родина була не місцева.
Ми обоє з Лонг-Айленду.
Я медсестра у в'язниці.
Я ландшафтний архітектор і дизайнер.
Ми живемо відлюдно. Працюємо й займаємося своїми справами.
Я гадки не мала, хто він.
ГЕМПТОН
Округ Гемптон — мальовнича, чудова частина Південної Кароліни.
Ніхто не приїжджає сюди, окрім тих, хто звідси.
Усі знають усіх.
І всі знають, хто такі Мердо.
Бо сім'я Мердо керує найбільшою юридичною фірмою в місті.
Сім'я Мердо вже багато років живе в окрузі Гемптон.
Усе почалося з прапрадіда Пола, Рендольфа Мердо старшого.
Далі був син Рендольфа, Бастер Мердо.
І, нарешті, Рендольф Мердо, дідусь Пола.
Вони були власниками юридичної фірми, а також працювали соліситорами.
Соліситор — це, по суті, головний або окружний прокурор.
Тож уже понад століття
Мердо були законом і порядком тут, у 14-му окрузі.
Вони займалися обома сторонами справ,
від цивільних до кримінальних.
У них була своя мережа, від суддів та адвокатів
до правоохоронців, до шерифів,
до звичайних людей на вулиці, які виступали присяжними.
Вони були законом у цій місцевості.
І іноді вони були вищими за закон.
Моя сім'я та сім'я Пола були з різних суспільних класів.
Вони ніби були з двох різних світів.
Між нашими сім'ями не було ніякого єднання.
Я кохала Пола й хотіла бути такою, якою хотів мене бачити він
та його родина.
Вони брали її на перегони в Кентуккі.
Брали на фінал баскетбольного чемпіонату.
На глибоководну рибалку у Гватемалі.
Вони завжди десь бували.
Зараз ми проїдемо повз будинок, у якому виріс Пол.
Ось він. Це будинок Рендольфа Мердо.
Ось ця дорога — це стара під'їзна дорога Пола.
Звідси не видно. Це великий будинок.
У них є власна дорога.
ПРИВАТНА ТЕРИТОРІЯ
У них є декілька різних будинків.
Наприклад, у Мозелі.
Гадаю, це десь 400 гектарів, які належать Алексу,
розташовані на околиці Гемптона.
Мозель був моїм раєм.
Ми з Полом ловили рибу, полювали.
Ми ніколи не нудьгували.
Пол дуже любив полювати на кабанів,
тож у нього була купа собак.
У них був сарай для техніки, де вони тримали обладнання.
Був сарай для зняття шкур, багато ставків.
Звичайні розваги сільських хлопців.
Відриватися на повну.
У них був літак, тож вони мали посадкову смугу для літака,
а потім літак заїжджав всередину сараю з дверима, що відчинялися.
Для чого була посадкова смуга?
Ну, як Пол розповідав, це було для всього, що лише можна уявити.
Наркотики, стриптизерки й тому подібне.
Але не можна вірити всьому, що каже Пол.
Це немов величезний ігровий майданчик для Пола.
Ми постійно були там.
Ось юридична фірма.
Щороку в окрузі Гемптон проходить фестиваль кавунів.
Це велика подія.
Вулиці перекривають. На них продають їжу й напої.
Але Алекс завжди дозволяв нам зайти до фірми через задній вхід.
Тож ми заходили в кабінет Алекса, у нього там завжди був алкоголь,
який він пропонував нам і дітям партнерів фірми.
Я кажу «діти», але нам було десь
від 14 до 16 років.
Це задній вхід, яким ми завжди заходили.
Так.
У нашій родині багато не пили.
Тато випивав тут і там, але я ніколи не бачила,
щоб батьки були п'яні.
І коли я приходила до Мердо, це було так...
Для них було абсолютно нормально пити
й завжди мати багато алкоголю вдома.
Але щодо нас із Полом, зважаючи на наш вік,
вони не були проти, що ми пили, і завжди купували нам алкоголь.
Саме тоді я почала багато пити.
ФУ!
Дідько, бро.
Алкоголь явно міняв поведінку Пола.
Коли він був п'яний, ми звали Пола «Тіммі».
Це ім'я дав йому Ентоні Кук.
Це було просто випадкове ім'я, яке дали йому...
Бо він був іншою людиною, він уже не був Полом.
Він був... «А, це Тіммі».
Дідько, синку!
Він переставав бути милим
і вже після двох склянок перетворювався на зовсім іншу людину.
Що ти можеш нам сказати?
Три великі рибини, крихітки.
Ні.
Дай якусь життєву пораду, Поле.
Гаразд.
Дістань собі професійний рибацький човен,
інакше на турнірі не матимеш і шансу.
Добре.
-Човен для турнірів. -Ясно.
Він починав робити щось дивне руками,
але найбільше мою увагу привертали його очі.
Здавалося, ніби він дивився крізь тебе.
Але насправді він просто докладав усіх зусиль,
щоб зрозуміти, що ти кажеш, розумієте?
Бо він був настільки п'яний,
що не міг нормально функціонувати.
Люди казали: «Він якийсь страшний.
Ніби хоче мене вбити». Ні, він лише намагався їх зрозуміти.
Якого біса?
Якого біса? Ти це бачив?
Багато хто знає, що Пол любив увагу.
І я гадаю...
Гадаю, це й спричинило це пияцтво.
Щось турбувало його настільки, що він пив так, як він пив.
Так п'ють, щоб утекти від чогось.
Щодо Пола, мене справді цікавить,
чи усвідомлював він, що стільки пити — це погано?
Чи усвідомлював він, що в такої поведінки є наслідки?
Бо, можливо, він не усвідомлював.
Не знаю.
Морган казала, що вона намагалася розповісти його мамі, Меґґі,
про те, що Пол забагато п'є, але та просто ігнорувала це.
Його сім'я просто не зважала на це, вважала це кумедним.
Це б заплямувало репутацію родини.
Вони не хотіли обирати інший варіант і відправляти його на реабілітацію.
Мені здавалося, що Меґґі,
як мати, не любила Пола так, як Бастера.
Мені здається, вона мало ним переймалася.
Бастер — старший брат Пола.
СПОГАДИ ВИПУСК БАСТЕРА, 20.05.19
Річард Александер Мердо молодший.
Бастер вступив у Воффорд. Він закінчив школу. Меґґі раділа.
Він був у братстві. Вона була щаслива.
Він вчився на юридичному. Вона була на сьомому небі.
Бастер хотів мати таке ж життя, як його батько.
Він хотів стати відомим юристом.
Він хотів мати багатство і вплив.
Він йшов по слідах свого батька.
Пол ніколи не хотів бути адвокатом.
ЗАРАЗ СЕЗОН ПД. КАРОЛІНА
Пол був білою вороною у своїй родині,
і я гадаю, що він думав, що його батьки були розчаровані ним.
Пол отримував прийняття та любов
від пані Глорії.
Вона багато років працювала на Рендольфа та Ліббі.
Тому Алекс і Меґґі взяли її на роботу до себе.
Я вважаю Глорію другою мамою Пола, вона виховала його.
Вона була з ним відколи йому було два.
Пол тягнувся до неї,
бо Глорія дала Полу те, чого не дала Меґґі.
Пані Глорія була чудовою жінкою.
Вона піклувалася про Пола так,
як ніхто з його родини.
Пані Глорія дістала б зірку з неба заради Пола Мердо.
Пол любив Глорію.
Я не пам'ятаю, щоб у його гаманці було чиєсь фото,
окрім фото Глорії.
Але коли Пол став дорослішати,
його безтямна поведінка стала значно гіршою,
і він постійно потрапляв у халепи.
Пол дуже довіряв своєму дідусю Рендольфу.
Щоразу, коли Пол потрапляв у халепу,
він дзвонив дідусю.
А потім Рудольф дзвонив Алексу, і вони вигадували свій варіант подій.
Варто Полу було клацнути пальцями — і проблему вирішували.
Так, я зустрічалася з ним, але знала, що він шибеник.
Декому присутність Пола стала докучати, вона турбувала їх.
МОЗЕЛЬ
Меллорі й Пол дружили.
У них були чудові стосунки.
Ну, не чудові, але вони ладнали.
Це було майже як... Вона мирилася з Полом.
Майлі ненавиділа Пола.
Це була не дружба.
Спершу я думала, що раз він подобається Морган,
то у ньому має бути щось хороше.
Але водночас він не був тим, хто, на мою думку, мав би зустрічатися
з однією з моїх найкращих подруг,
чи тим, з ким нам варто тусуватися, коли він у такому стані.
Бо це небезпечно не лише для нього, а й для нас.
РІЗДВЯНА ВЕЧІРКА 2017
Пам'ятаю, як ми поверталися з різдвяної вечірки.
Ми сіли в пікап,
і він сказав мені звільнити місце водія.
Я спитала: «Чому?» А він: «Я за кермом».
Ми почали сваритися, і Пол був дуже агресивним.
Спершу він їхав нормально. Здавалося, що ми повернемося додому
без якихось негараздів.
Але на повороті Пол втратив керування й ми опинилися в кюветі.
Пікап лежав боком.
В авто була купа зброї, тож навколо була розкидана зброя та пивні банки.
Я набираю поліцію, а Пол кладе слухавку і кидає мій телефон.
І Пол дзвонить Рендольфу.
Він каже йому, де ми знаходимося, а потім дзвонить татові.
А потім з'являються Рендольф, Алекс і Меґґі.
Навіть не запитавши, чи з нами все гаразд, вони відчинили авто
і забрали всю зброю,
а також прибрали з багажника та салону всі пивні банки.
Я кажу: «Ви жартуєте?» А вони: «Ти дзвонила в поліцію?»
«Так». Вони питають: «Навіщо?»
Вони пояснювали мені, що не треба було дзвонити в поліцію,
бо через це у їхнього сина були б проблеми.
Ми могли загинути,
але нічого наче й не трапилося.
Це були дивні стосунки.
Ненормальні, бо вони часто сварилися.
Іншим людям було дуже ніяково це бачити.
Він кидав її, минали вихідні,
і вони знову були разом, й тому подібне.
Такі стосунки не побажаєш нікому з близьких
чи тим, кого ти любиш.
Ми з Меллорі казали їй: «Покінчи з цим».
Ми переконували її, і вона погоджувалася. А потім з якоїсь причини вона поверталася.
Як її подрузі, мені було дуже прикро бачити, як вона це робить.
Гадаю, наші стосунки були чимось за що я так чіплялася тому,
що коли було добре, то було дуже добре.
Але коли було погано, то було...
дуже погано.
Наші стосунки стали дуже тілесними й...
Я з ним порвала.
Але Пол робив і казав усе, що завгодно,
щоб загладити провину за те, що сталося.
Вибачте.
Тож, я знала, що...
Я була юною 16 чи 17-річною дівчиною, і...
Не знаю.
У голові є певний образ стосунків, і я гадаю, що закривала на це очі,
бо все, чого я хотіла — це мати того Пола,
якого я знала.
Глорія знала, яким був Пол, і бачила його...
Вона була поруч впродовж усього його життя.
Глорія казала:
«Ти знаєш, який він. Тобі доведеться або навчитися мати справу з ним,
або кинути його».
Пам'ятаю, як вона сказала: «Люба, кохати на відстані — це нормально.
«Але якщо тобі боляче бути поруч, то тобі треба йти».
Одного вечора я була дуже стурбована, це був...
Ми святкували випускний Бастера.
Ми були в готелі.
Він був надзвичайно п'яний.
Ми лягли спати, і з якоїсь причини Пол почав бити мене.
Я кричала на нього, а він сів на мене,
і я пам'ятаю, як він кричав:
«Я казав тобі замовкнути».
Він тримав мене за горло.
Пам'ятаю, як він дуже сильно вдарив мене по коліну, ось сюди.
І...
Вибачте.
У 2019 році я працювала в «Рітейл Терапі», продавала одяг.
Разом із Майлі та Меллорі.
Я була готова кинути Пола, але все не могла прийняти остаточне рішення.
Вона приходила на роботу, і було видно, що вона плакала.
Ми з Меллорі казали: «Це ненормально.
У нас теж стосунки, і жодна з нас не проходить через таке.
Тобі не варто бути з ним».
Я казала: «Ти важливіша за нього».
Меллорі була моєю підтримкою, бо вона бачила мене щодня.
Завдяки їй мені було значно легше.
Вона завжди намагалася мене розсмішити.
Приділяла мені багато уваги.
Коли я плакала на роботі, вона обіймала мене
чи надсилала підбадьорливі повідомлення,
нагадувала, що я варта чогось і без нього, і що все буде гаразд.
Меллорі та Майлі...
Вони були подругами, які справді турбувалися.
Добре. Сядь рівно.
Ентоні — мій кузен.
Мабуть, найближчий з моїх кузенів.
Я, Ентоні, Майлі, Меллорі. Ми всі почали тусити разом.
Якщо Майлі була зайнята чи робила щось із сім'єю,
то я завжди тусувався з Меллорі.
Я познайомився з Меллорі раніше, ніж із Майлі.
Що ви відчуваєте, розповідаючи про інцидент?
Не буду про це говорити.
Чи думаю я, що, можливо,
щось могло статися зовсім інакше?
Я можу з упевненістю вам сказати,
що так.
12 °C
У лютому 2019 року
один друг надіслав нам запрошення на смаження устриць.
Смаження устриць — це те, що роблять у Лоукантрі,
коли приходять холоди.
Ми смажимо устриць.
Меллорі спитала мене: «Слухай, усі хочуть піти.
Ходімо й ми?»
А я відповів: «Ні».
Було холодно. Я не хотів ніяких вечірок.
А Меллорі дуже хотіла піти.
Вона зробила щенячі очі
та попросила ще раз, і, зрештою, я здався.
Пол написав мені: «Твої подруги йдуть».
Мовляв: «Ти маєш бути зі мною».
Думаю, Пол намагався змусити мене почуватися винною,
але в основному я пішла, щоб бути зі своїми найкращими подругами.
Як гадаєш, чому ви вирішили взяти човен?
Це було спонтанно.
Я катався річкою Б'юфорт тисячу разів.
Я ніколи не бував так далеко.
Пол і Коннор знали, що роблять, тому я їм довіряв.
Ми пришвартували човен до одного з причалів,
і майже одразу всі почали пити.
Перед відчаленням ми були на причалі.
Ми з Майлі озирнулися — у Пола була лійка,
крізь яку він вливав у себе пиво.
А потім ми попливли на човні на смаження устриць.
Дорогою туди було дуже холодно.
Ми з Меллорі сиділи на холодильнику,
тож мали вставати, щоб дістати іншим випивку.
ВЕЧІР ПОБАЧЕННЯ
П'ЯНИЙ ЯК ЧІП
20:00 СМАЖЕННЯ УСТРИЦЬ
Ми причалили. Ми прибули пізніше, бо нам було довго діставатися.
Ми залишили холодильник на човні
й ходили туди-сюди з причалу, щоб брати наш алкоголь з човна.
Багато хто з людей казав нам:
«Знаєте, вже пізно.
Сьогодні холодно.
Може, повертатися назад човном — не найкраща ідея».
Кілька людей запропонували відвезти нас.
«Залиште човен, вас завезуть».
Гадаю, Пол був занадто гордий для цього.
Навіть якби хтось забрав у Пола ключі й сказав:
«Ти не сядеш на човен»,
то у Пола був би приступ гніву.
Сім'ї Мердо не дуже часто кажуть «ні».
Я знаю, що Майлі, Меллорі та я мали б бути розумнішими й залишитися.
Довіку шкодуватиму, що ми цього не зробили.
Ми вирушили десь опівночі.
Після вечірки ми з Коннором посварилися.
Він хотів піти у бар.
Пол і Коннор хотіли зробити піт-стоп, який решта не хотіли робити.
00:55 ПРИБУТТЯ В БАР «У ЛЮТЕРА»
Пол хотів піти в бар,
а коли Пол мав намір щось зробити, то не давав заднього ходу.
Його не можна було відрадити. Його не можна було зупинити.
Тож ми дісталися до Дей-Доку, що в центрі Б'юфорта.
Ми просто чекали, коли хлопці повернуться.
У той час Меллорі та Ентоні були дуже милими,
вони ніби були на етапі медового місяця.
Вони були одержимі одне одним і не звертали увагу на інших.
Просто розмовляли.
Ми з Майлі говорили про те, як ми ненавиділи Пола й Коннора.
Вийшовши з бару,
Пол побачив пластикове крісло, яке було поруч.
Він узяв і перекинув його.
Я пам'ятаю, як він повернувся,
здіймаючи руки й розмахуючи ними.
Це було явною ознакою того, що ним заволоділо альтер его, Тіммі.
Він був страшенно п'яний.
Ми всі казали йому:
«Нехай за штурвалом буде Коннор або Ентоні».
Але він нікого не слухав.
Усі казали: «Поле, не треба. Вже пізно, нам холодно. Ми хочемо додому».
Ми думали, чи не викликати убер.
Але Пол не хотів залишати човен там,
бо хвилювався за нього.
А я не міг
просто залишити усіх інших, розумієте?
Я не міг залишити Коннора, Майлі, Морган, Пола.
Ми повернулися на човен, щоб вирушити додому.
Усі казали: «Поле, не керуй», а Пол грубо відповідав:
«Це мій клятий човен, я знаю цю річку, і я нікому не дам керувати моїм човном».
1:17 ВИЙШЛИ З БАРУ «У ЛЮТЕРА»
Те, як Пол керував, вселяло жах.
Човен просто рівномірно кружляв.
Ми кружляли, рухалися зигзагом і сперечалися.
Усі сварилися.
Пол просто залишав кермо без нагляду.
Коннор мусив хапати його.
Я встала і крикнула йому:
«Не даєш іншим керувати — то відвези нас додому».
Він указав на мене й крикнув:
«Ану закрий пельку і сядь».
Ентоні дуже розлютився.
Я кричав на Пола, Морган, Майлі, Коннора.
Я кричав на всіх.
Пол кричав на мене, казав: «Чому ти не підтримуєш мене?»
А я: «Чому я маю підтримувати тебе?
Ти кричиш на нас і поводишся безглуздо.
Ти немов божевільний».
Він подивився на мене і сказав:
«Знаєш, що божевільно?
Те, що твій батько не заробляє достатньо, щоб утримувати сім'ю».
Я почала плакати, і тоді Пол став кричати на мене.
Він почав верещати, і...
Тоді Пол мене вдарив.
Після цього...
Вибачте.
З того, як він це зробив, було видно, що це не вперше.
Мені було боляче бачити, як на моїх очах ображали мою найкращу подругу.
Я подумала: «Ти більше не можеш приховувати це від нас. Це ненормально».
У той момент усі вирішили: «Знаєте що? Просто пливімо.
Ми перейшли з холостого ходу на...
Ніс човна піднявся.
Він кидав штурвал, а ми рухалися на повній швидкості.
Коннор простягав руку збоку й випрямляв штурвал.
Коннор підійшов і сказав, що кохає мене.
Я бачила, що йому теж страшно.
Майлі кричала: «Конноре, Конноре», і я відчула, як вона схопила мене.
Я з'їхав на палубу. Підняв ступні й потягнув Меллорі до себе.
Я дивилася на міст і думала: «Зараз ми вріжемося».
Я почув крик і відключився.
Це було якесь божевілля. Люди кричали.
Щойно я виліз на берег
до мене підбігла Майлі й запитала: «Де Меллорі?»
І тоді ми почали кликати Меллорі.
Меллорі!
Де, в біса, Меллорі?
Ентоні був у воді так довго, як міг.
Він то спливав, то пірнав.
Я знову і знову стрибав у воду.
Вода під мостом текла так швидко.
Я рухався проти течії.
Я боявся за своє життя.
Тут або пан, або пропав.
Я пам'ятаю, як прокинувся.
І перше, що я зробив — це зателефонував у службу порятунку.
Служба порятунку. Де ви?
Ми розбилися на човні в затоці Арчерс.
Ви біля мосту?
У затоці Арчерс лише один міст.
Ви врізалися в міст?
Ми під єдиним мостом затоки Арчерс.
Гаразд, ви під мостом, зрозуміло.
Меллорі!
Надішліть когось.
Так, допомога вже їде.
Я піднявся на міст.
Пам'ятаю блакитне світло, що наближалося з обох боків.
Першими приїхали копи.
Зникла одна жінка.
Я просто сиділа у човні, стікаючи кров'ю.
Коп підійшов до мене й сказав: «Усе буде добре».
Він плескав мене по спині, а я: «Скажіть, що ви знайшли Меллорі».
Він відповів: «Ні, ми ще не знайшли Меллорі».
Пам'ятаю, моє обличчя було дуже теплим.
Нижні зуби були попереду верхніх.
Я зрозумів, що щось не так.
Пол був лише в білизні,
і він хвилювався лише за те, щоб подзвонити діду.
Можете дати телефон?
Він у мене не з собою, бро.
У вас немає телефону?
Ні. Ти впустив свій у траву он там.
Мене це не дивує.
Пам'ятаю, як Ентоні сказав: «Це все ти. Це твоя провина».
Бо, чого ти, в біса, посміхаєшся? Тобі смішно?
Присядьте.
Моя клята дівчина зникла, Бо!
Сподіваюся, ти згниєш у клятому пеклі!
Він просто схвильований.
Їм знадобилося 15 чи 20 хвилин, щоб усадити Пола у швидку.
І він ніяк не реагує на мене чи на когось іншого.
Коли ми вже їхали, Пол зателефонував дідусю і сказав:
«Ми потрапили в аварію на човні. Меллорі не можуть знайти».
І сказав: «Це зробив Коттон Топ». «Коттон Топ» — це прізвисько Коннора.
Я такий: «Серйозно?»
Я хотів віддубасити його, бо не я був за штурвалом.
Мамо, вам треба приїхати в Б'юфорт. Негайно.
Коли тобі дзвонять вночі, то ти розумієш, що щось трапилося.
А що як вона на дні річки?
Він сказав лише: «Ми не можемо знайти Меллорі.
Вони не можуть знайти Меллорі». Я сказала: «Ми їдемо.
Зараз будемо. Так швидко, як зможемо».
Пошуково-рятувальна служба вже на воді.
А також пожежники з Перріс-Айленду.
Усі вони зараз зайняті пошуками.
Ентоні все повторював:
«Хтось дзвонив пану Філліпу? Хтось дзвонив пані Рене?
Зробіть це, негайно, бо вони мають знати».
-Прізвище «Біч»? -Біч.
Мелані? Меллорі?
Я питала про родину Меллорі.
У мене є номери телефонів, але я не хочу телефонувати, і я не знаю...
Переклад субтитрів: Тарас Кунець