HVER TORSDAG! LIBERTY-AUKTION
"FØRENDE I SYDØST"
DEN 16. MARTS 2023 - TO ÅR EFTER MORDENE
Okay. Der er pressefolk her.
Det er auktionen over Alex Murdaughs ting.
Vi er ankommet.
Der er skildpaddelamperne
Og nogle af Maggies tallerkener.
Femogtyve. Den må kunne indbringe 25. Og 30…
Der er hundredvis af numre i Liberty auktionshus,
som er på auktion denne torsdag.
Ejerne forventer det største fremmøde nogensinde.
Omkring 700 personer er registreret som bydere på ting
fra Murdaughs nu berygtede Moselle-ejendom.
Men særligt én ting fra huset fangede manges opmærksomhed.
Jeg står her ved skildpaddelamperne.
Vi måtte bare have en.
Til auktionen så jeg, at de solgte ms. Maggies skildpaddeskjold.
Hun samlede på dem og havde dem hængende på væggen.
Maggie kunne indrette et hjem. Huset var så indbydende og hyggeligt,
og hver eneste lille detalje var perfekt.
Maggie havde lagt så meget omtanke i det.
Jeg var knust over at se det solgt.
Der er den, folkens. Maggie Murdaughs cykel
og nogle af Alex' heldragter.
Dagen før auktionen havde jeg mulighed for at komme ind,
og de lod mig gennemgå de forskellige ting.
Noget af det mere uhyggelige, jeg købte, var en støvsuger.
Støvsugeren kostede omkring 50 dollars, men uhyggeligt nok fulgte der
en original støvsugerpose med, som er ret fuld.
Jeg har haft lyst til at åbne den og se indholdet, men har ikke gjort det.
Under auktionen holdt auktionarius en kamerataske op
og satte budrunden i gang.
Jeg holdt bare mit skilt oppe og fandt først ud af til allersidst,
at nummer 704 havde vundet kameratasken.
Det var først senere,
at jeg tog hukommelseskortet ud
og kiggede på de billeder, der var på,
fra ferier og fester derhjemme.
De fleste af billederne lader til at være fra en lykkeligere tid.
Det er svært at forestille sig,
at en mand ville dræbe sin kone og søn på så brutal en måde.
Jeg havde helt ærligt selv svært ved at tro det.
Særligt efter at have set billederne.
DEN 8. JUNI 2021 - DAGEN EFTER MORDENE
WINCHESTER-PATRONER
Niks.
-Det er ikke de samme. -De her sidder i geværet.
De var i geværet.
Jeg fandt…
…kaliber 30 i en anden kasse.
Jeg fandt ikke kokain eller andet.
Vi søger ikke narko. Vi efterforsker mord.
Ja.
Kaliber 30. Jep.
Alex ringede til mig omkring kl. 6-6.30 om morgenen.
Han lød oprevet.
Han sagde: "B, de er væk."
Jeg sagde: "Hvad mener du med, at de er væk?"
Han sagde: "De er døde, B."
Jeg sagde: "Hvad?"
"Maggie og Paul er døde."
Jeg gik i chok.
Alex sagde: "B, er du der?"
"Ja, jeg er her."
Han sagde: "Der vil nok komme en masse mennesker forbi.
Vil du rydde op og gøre lidt rent?"
Jeg svarede: "Sig til, hvis der er andet, jeg skal gøre."
Jeg måtte skifte kasket der og gøre det, der skulle gøres.
Han bad mig om at rydde op, fordi folk ville komme med mad,
og hendes mor, søster og far ville komme.
Jeg ville bare sikre mig, at alt så ordentligt ud,
som Maggie altid gjorde, når de kom på besøg.
Før jeg kørte, sagde han:
"Kør ikke ind fra hundegårdssiden, for der er mange SLED-agenter derude."
Da jeg ankom, var der et hold i gang derude.
Ingen talte til mig.
Ingen anråbte mig og sagde: "Hvad laver du her?"
Jeg gik bare.
Jeg steg ud af bilen, gik hen til hoveddøren, låste den op og gik ind.
Så gik jeg ud i køkkenet.
Jeg undrede mig over, hvor gryderne var, for de var ikke i køkkenvasken.
Jeg åbnede køleskabet,
og der stod alle gryderne og panderne med låg på.
Jeg tænkte: "Sært. Sådan gør de ikke."
Jeg gik gennem køkkenet, gik til venstre og så hendes pyjamas
ligge pænt placeret midt i døråbningen.
-Var det usædvanligt? -Meget usædvanligt.
Hun ville ikke lægge sit tøj på den måde.
Ikke midt i en døråbning.
Han burde ikke have tænkt på at rydde op.
Jeg fandt det sært, at han bad hende om at komme og gøre rent.
Rengøring af et gerningssted.
Næste morgen var der frit spil.
Folk var overalt på gerningsstedet.
Også den yngste bror, John Marvin.
Hvordan går det?
Var du til stede, mens agenterne undersøgte stedet?
Ja. Jeg ved ikke, hvor længe jeg var deroppe.
De kom ind, og vi talte sammen i spilleværelset.
Nogen vil nok kalde det våbenværelset.
De sagde, de skulle ind i huset for at lede efter ting.
De bringer Paul og ms. Maggie hjem igen.
Da der er to personer, vil det tage lidt længere tid.
De vil kunne komme hjem.
Hvor lang tid var du ved gerningsstedet? Kan du huske det?
I ret lang tid.
Hvordan havde Alex det?
Han var bare knust. Helt ude af den.
Det var alle. Der var nogle andre der,
men vi krammede og græd bare. Jeg tror ikke engang, vi sagde noget.
-Gik du på et tidspunkt ned til kennelen? -Ja.
Jeg var nødt til selv at se, hvad der var sket, og fatte det.
Jeg vil dog sige, at jeg ikke vidste, om jeg måtte tage derhen,
da det jo var et gerningssted.
Derfor spurgte jeg en ven, som er lovkyndig.
Det var vist Michael Paul, der sagde, at det var okay.
Var der ryddet op?
Nej, Jim. Der var ikke ryddet op.
For et stort, blodigt gerningssted
påtager staten sig en stor del af udgifterne
til at få ryddet op på stedet.
Familien fik det tilbud, men afslog det.
Jeg så blod, hjerne og kraniedele.
Jeg ved ikke, hvad jeg så. Det var frygteligt.
Af en eller anden grund følte jeg, at det var min…
At jeg for Pauls skyld var nødt til at fjerne det.
Det føltes rigtigt at gøre.
Det skyldte jeg ham.
Efter min ringe mening
er en uafhængig eksperts opgave at sige sandheden,
så vidt som man kender den,
og formidle den til jurymedlemmerne.
Det behøver ikke at være den magiske fingeraftryksmaskine
eller fodaftryksmaskine.
Man kommer langt med godt kameraudstyr, måleudstyr og god dokumentation.
Beviserne peger i den rigtige retning,
men det vigtige er, om man fortolker dem rigtigt eller ej.
Det oplevede vi lidt af i denne sag.
Som efterforskningen skred frem, fik vi forelagt forsvarets teori.
Da der var to våben, ville de bevise,
at Alex Murdaugh ikke kunne have været alene.
Der måtte have været to, som skød.
Det frustrerede mig,
så jeg spurgte Kenny Kinsey, om det var sandsynligt.
Jeg tog til gerningsstedet.
Jeg skulle bekræfte det, der stod i rapporten.
Hvad var rækkefølgen af skuddene mod Paul?
Hvor stod den, der skød?
Justitschefen hyrede mig til at besvare de spørgsmål.
De vidste, der var to våben derude,
da der blev fundet forskellige patronhylstre på jorden.
Man kan se det på flere måder, men jeg tror, der kun var én, som skød.
Hvis der var to personer,
var det blevet udført langt mere effektivt, end det blev.
En rekonstruktion vil vise det, der kan bevises.
Det må være sket sådan, for en masse aktivitet peger den vej.
Jeg har ikke lavet den her, men jeg har set lignende animationer.
Den her er rimeligt historisk korrekt.
Jeg mener, at Paul var det første offer.
Han var en dygtig ung mand. Han var ret stærk.
Han ville da have kæmpet imod, hvis han ikke var den første.
Han ville bestemt ikke have set til, mens moderen blev skudt,
uden i det mindste at prøve at kæmpe.
Han stod cirka midt i foderrummet.
Først blev han skudt en enkelt gang.
Han gik mod døren ud fra foderrummet.
Hvem der end trykkede på aftrækkeren,
var nok meget overrasket over, at Paul stadig var i live.
På det tidspunkt har man kun ét valg,
nemlig at bruge den anden patron for at gennemføre forehavendet.
Paul blev ramt af det andet og dødbringende skud,
så snart hans overkrop kom frem fra døråbningen.
Det andet offer var ms. Maggie Murdaugh.
Hun blev ikke dræbt med samme våben som Paul.
Hun blev skudt med en riffel. En kaliber 30 Blackout.
De omstændigheder, de fandt ms. Maggie under,
viste, at hun var på vej til foderrummet.
Der mødte hun drabsmanden.
Vi ved ikke, hvilke skud der ramte hende, men tre af dem var ikke dødbringende.
Hun blev skudt én gang i venstre lår og i maven,
så hun faldt ned på hænder og fødder.
Det første dødbringende skud kom, mens hun lå der.
Det fik hendes krop til at falde sammen.
Hun rørte sig ikke mere.
Så skiftede drabsmanden position bag hende.
Selvom hun allerede var død,
blev det sidste skud affyret mod toppen af hendes hoved.
Murdaugh-familien ejede mange våben,
og de ejede adskillige haglgeværer.
Specifikt ejede de flere kaliber 30 Blackout-rifler.
Brugen af to våben skulle nok skabe en illusion,
så han kunne sige: "Det kan ikke være mig.
Det kunne ikke være mig. Der måtte være to."
Hvordan har du det i dag, Alex?
Under retssagen ville forsvareren sende et budskab
for at sikre sig, at juryen vidste,
at Murdaugh-familien var på Alex' side og støttede ham.
Derfor indkaldte de Alex' overlevende søn, Buster Murdaugh, som vidne.
Buster, jeg vil tale om weekenderne op til den 7. juni.
Vil I afspille bevis nummer 61, tak? Det er i bevismaterialet.
FØDSELSDAG
Tillykke med fødselsdagen!
DEN 27. MAJ 2021 - ALEX' FØDSELSDAG
Tillykke, kære Alex!
Tillykke med fødselsdagen!
-Mange tak, allesammen. -Jubi!
Var det en typisk Memorial Day-weekend på Edisto med familie og venner?
Det stemmer.
Det er nu ikke sandt.
Der skete mange ting på det tidspunkt.
En weekend forud for mordene
talte jeg med Maggie.
Hun sagde: "Paul er i problemer igen." Jeg sagde: "Hvad mener du?"
Han var på båden med nogle venner, og de drak.
Hun sagde, de ringede til Alex.
"Jeg tror, han sagde, han ville tage sig af det."
Han blev stoppet
med folk i båden, der allerede drak,
og en køler med sprut, klar til at sejle ud.
Han blev tilbageholdt, og sprutten blev fjernet fra båden.
Man skulle tro, at en, der skulle for retten
for at have forårsaget andres død i en bådulykke blot to år før,
ikke ville fortsætte med at feste ombord på en båd.
Gad vide, om det lagde endnu mere pres på Alex,
at han vidste, han ikke kunne styre Paul.
Det øgede bare det pres, der byggede sig op i Alex' liv.
DEN 10. JUNI 2021 - TRE DAGE EFTER MORDENE
Godt.
Da vi talte sammen forleden aften,
fik jeg grundlæggende overblik.
-Ja. -Det var ret traumatisk.
Det er okay. Du skal jo spørge. Spørg om det, du skal.
Jeg vil gerne…
Start med mandag morgen, og fortæl mig om din dag.
Mandag morgen
tog jeg på arbejde.
Jeg forlod arbejdet lidt før end normalt, for Paul ville komme hjem.
Vi skulle omplante nogle solsikker den næste dag.
Vi kørte rundt på ejendommen og sludrede bare.
Vi så efter vildsvin.
Vi skød lidt til måls.
Han skød vist to gange, og jeg skød én gang.
Bedre end før.
Det tog nok over en time.
Mor var ikke hjemme endnu. Hun havde en lægeaftale.
På et tidspunkt var vi alle samlet i huset.
Maggie var kommet hjem.
Vi var i huset et stykke tid.
Maggie og Paul tog ned til kennelen.
De plejede at køre derned
i en buggy, en firehjulstrækker,
men tit gik de også.
Jeg blev i huset. Jeg så tv.
Jeg faldt faktisk i søvn på sofaen.
Som noget af det første, da jeg vågnede, ringede jeg til Maggie,
fordi jeg skulle besøge min mor.
Jeg skrev en sms omkring kl. 21.06.
Hun svarede ikke på den,
og jeg tog hen til min mor.
ALEX' FORÆLDRES HUS
22,2 KM
Jeg så til min mor og talte med Shelly nogle minutter.
Jeg kørte hjemad.
RING TIL MIG, SKAT.
Jeg ringede til nogen på vejen. Jeg ringede tilbage til min bror John.
Jeg ved, jeg talte med Buster.
Jeg kørte hjem.
Jeg kom til huset.
Der var ingen.
Jeg satte mig ind i bilen og kørte ned til kennelen,
og der så jeg Maggie og Paul ligge ned. Jeg vidste…
…at det var slemt,
og jeg ringede til alarmcentralen.
POLITI
Da afhøringen fandt sted,
var Alex og hans familie på John Marvins ejendom.
Som jeg forstår det, var Randolph kørt fra hospitalet for at besøge Alex
og støtte ham og se, hvordan det stod til.
Randolph var meget svag
og forståeligt nok meget ked af det.
Mens afhøringerne fandt sted, kørte Randolph hjem.
Han døde senere samme dag.
MUNTER AFSKED MED RANDOLPH MURDAUGH III
Det knuste ikke blot Alex, men også brødrene.
Det var ufatteligt mange tab på ganske få dage.
Randolph III, Maggie og Paul blev alle tre begravet samme weekend.
I min Bibel har jeg stadig hendes nekrolog.
Maggie og jeg havde en samtale.
Vi lavede bare pjat.
"Når vi bliver gamle og grå",
sagde Maggie, "synger jeg til din begravelse."
Jeg sagde: "Jeg vil synge til din.
Uanset rækkefølgen, så bliver vi gamle og grå.
Vi har masser af tid til at lære sangen."
Hun ønskede "Amazing Grace"…
…og vi lod det være ved det.
Den aften, han døde, vidste jeg ikke, han var død.
Jeg havde lige lavet mad og var i gang med at rydde op,
og så tænkte jeg på Paul.
Jeg tænkte, det ville glæde ham at se, hvad jeg havde opnået i mit liv.
Da jeg så vågnede den næste dag,
ringede min mor og sagde, at han var død.
JEG INVITEREDE EN ENGEL
Det lyder helt skørt.
Jeg føler, at han besøgte mig
på sin vej herfra måske.
Efter begravelserne kom der sidst i juni, juli eller august en udtalelse om,
at offentligheden ikke var i fare. Det var alt.
Ingen detaljer om, hvordan Maggie og Paul blev dræbt eller mulige mistænkte.
Bare tavshed.
Under efterforskningen
prøvede vi at opstille Alex' tidslinje og bekræfte hans historie.
Han sagde, han besøgte sin mor i Almeda den aften.
Den eneste anden, han sagde, han talte med,
var moderens plejer Shelly, så vi kontaktede hende.
Som advokater kan vi få folk til at vidne,
men vi vil have folk til selv at fortælle deres side af historien og forstå,
at de har en forpligtelse i forhold til retfærdighed,
og at retfærdighed afhænger af, at folk tør tage det skridt
og fortælle deres historie.
Her ville det blive vist på nationalt og internationalt tv.
Mor sagde altid: "Sig sandheden, selvom den gør ondt."
Jeg er taknemlig for den store støtte fra mine børn. Min søn og mine døtre.
Mine børn er min livline.
LIBBY MURDAUGHS PLEJER
South Carolina indkalder nu ms. Michelle Smith som vidne.
Mit liv ændrede sig, da jeg vidnede.
Det lærte mig, hvad det vil sige at være ærlig.
Ms. Smith, fortæl juryen om aftenen den 7. juni
Om aftenen den 7. juni tog jeg på arbejde hos ms. Libby.
Det var en normal aften.
Omkring kl. 21.30 ringede Alex til mig.
Han sagde: "Jeg står udenfor". Jeg sagde: "OK."
Jeg lukkede ham ind ad bagdøren.
Han ville se til sin mor og fortælle, at hans far var indlagt, men hun sov.
Han opførte sig meget sært. Rastløs.
Vi så en tv-udsendelse sammen på sengen. Han sagde: "Jeg vil køre nu."
Så gik han.
Næste dag, efter mordene, kom Alex for at tale med mig.
DAGEN EFTER MORDENE
Han sagde: "Hvis nogen spørger, om jeg var der,
så sig, jeg var der i 30-40 minutter."
Det passer ikke. Han var her i 20 minutter.
Hvad sagde han om,
at han var der på drabsaftenen?
At han var der i 30-40 minutter.
Vi sad der, og det føltes, som om alle heppede på Shelly,
for det var åbenlyst svært for hende at stå i vidneskranken.
Hvorfor græder du lige nu?
Fordi det er en god familie, og jeg elsker at arbejde der,
og alt det her gør mig så ondt.
Jeg havde ondt af ms. Shelly. Hun var meget berørt.
Jeg tror, hun var bange for at vidne,
men vidste, hun måtte fortælle sandheden, så derfor gjorde hun det.
Hun lod ikke Alex overbevise hende om tidsrammen. Hun stod fast på sit.
Under vidneudsagnet blev det klart,
at hun var meget bange og havde fortalt noget familie,
at hun var i tvivl om det, Alex Murdaugh bad hende om at sige. Derfor var de der.
Vi havde en bror-søster-samtale, for han er politibetjent.
Jeg tænkte: "Det er okay. Fortæl sandheden, det er det hele.
Bare sig sandheden. Vær ærlig."
-Han var der ikke i 30-40 minutter, vel? -Nej.
Det var helt uvirkeligt.
Det stod klart for os, at Alex tog til Almeda
for at have et alibi.
Han løj om varigheden for at give indtryk af,
han var væk på drabstidspunktet.
Der var vist kun mig, den aften Maggie og Paul blev dræbt.
Derfor bad Alex mig om det for at give sig selv et alibi.
Jeg var rystet. Det kom som et chok.
Han troede, jeg ville støtte ham, men jeg vil ikke lyve.
Efter Paul og Maggies begravelse
ringede Alex: "Jeg må bede dig om en tjeneste.
Jeg vil høre, om du og Michael", min mand, "kan flytte ind på Moselle."
På det tidspunkt boede han i Almeda.
Vi troede, vi gjorde vores for at hjælpe ham.
Den første aften var det lidt skræmmende at være der.
Moselle-ejendommen…
For dem, der aldrig har oplevet totalt mørke,
giver den "mørke" en helt ny mening.
Selvom de udsendte en erklæring om, at offentligheden ikke var i fare,
vidste vi ikke, om nogen ville tro, det stod tomt, og bryde ind.
Vi talte stadig om det forfærdelige i,
at mordene var blevet begået, og at der ikke blev gjort noget
for at finde ud af, hvem der stod bag.
Ville de stadig være ude efter Alex og Buster?
Men det lod til, at Alex og Buster havde det dejligt.
Jeg husker, jeg så dem på Edisto på Facebook,
hvor de var på ture og til kapsejladser på Edisto hele sommeren.
De fortsatte bare som normalt.
Alex kom tilbage solbrændt og havde tabt sig meget.
Han kom ind på SLED-kontoret i Walterboro
til en opdatering om sagen, som han havde bedt om.
De kaldte det senere for en oplysende afhøring.
DEN 11. AUGUST 2021 TO MÅNEDER EFTER MORDENE
Tak, fordi du kom i dag, Alex.
-Jeg vil meget gerne hjælpe. -Ja.
Vi har meget at tale om. Du har sikkert en masse spørgsmål.
Men før vi tager fat på dine spørgsmål,
så har vi været i gang i over to måneder, og vi har gjort rigtig meget.
Det ved jeg.
Jeg har nogle spørgsmål, som jeg må have besvaret.
Noget af det, jeg prøver at forstå, er din tidslinje.
Hvad tid kom Paul hjem den aften?
Paul og jeg…
…ankom cirka samtidig.
Bedre end før.
Der er en video af jer to på farmen den aften.
Du bar khakibukser og langærmet skjorte.
Du legede med et træ.
-Jeg husker ikke noget træ. -Jo.
Mit spørgsmål er, da jeg mødte dig den aften,
bar du shorts og en T-shirt. Hvornår skiftede du tøj den aften?
Det ved jeg ikke.
Det må vel have været…
-Før eller efter aftensmad? -Nej, det må…
Hvad tid var det? Jeg burde have skiftet tøj før.
Der er intet tidsstempel, fordi der er mange opslag,
men det ser ud til at være omkring tusmørketid.
Det har været omkring kl. 19.30-20.
Jeg skiftede nok, da jeg kom hjem igen.
Det var fascinerende, for David Owen fremlagde beviser:
"Du havde noget andet tøj på end senere samme aften.
Hvornår gik du i bad og skiftede tøj?"
Hans livs vigtigste aften, men Alex huskede det ikke.
Den 20. august 2021 sagde Alex til mig: "B, kom herind. Jeg skal tale med dig.
Kom og sæt dig." Jeg tænkte…
At han bad mig sætte mig og sidde stille…
Han stod aldrig stille,
og det var svært at føre en hel samtale, for han havde altid travlt.
Da han sagde det, tænkte jeg: "Okay, jeg sætter mig."
Jeg satte mig og sagde: "Hvad er der?"
Han sagde: "Kan du huske, hvad jeg havde på den dag?"
Altså den dag, Maggie og Paul blev dræbt.
Det var lidt sært. Jeg kan godt huske, hvad han havde på,
men jeg ville ikke sige noget.
Han pressede på: "Husker du skjorten og så videre?
Jeg har bare en dårlig fornemmelse."
På det tidspunkt vidste jeg ikke, hvad han talte om,
for jeg vidst ikke, der var en video.
Jeg troede bare, han var i sorg.
Det undrede mig, at han spurgte om sådan noget,
men jeg tænkte først over det,
fordi han nævnte det igen og igen.
-Et par spørgsmål til. -Okay.
-Dræbte du Maggie? -Nej. Om jeg dræbte min kone?
-Ja. -Nej, David.
-Ved du, hvem der gjorde? -Nej, det ved jeg ikke.
-Dræbte du Paul? -Nej, jeg dræbte ikke Paul.
-Ved du, hvem der gjorde? -Nej, det gør jeg ikke.
Tror du, jeg dræbte Maggie?
-Jeg må følge beviser og fakta. -Det er jeg med på.
Tror du, jeg dræbte Paul?
Jeg må følge beviser og fakta,
og der er intet, der peger på andre i øjeblikket.
Betyder det, at jeg er mistænkt?
Du er stadig i billedet.
I dagene efter det møde med topledelsen i SLED
begyndte hele hans verden at falde fra hinanden.
En telefonafhøring af Alex Murdaugh.
Den 13. september 2021.
Det er Jim.
Hej, Jim. Ryan Kelly og Joe fra SLED. Hvordan går det?
-Hej, Ryan og Joe. -Ja.
Vi sidder på et kontor sammen med Alex og Dick,
og jeg vil lægge telefonen på bordet ved siden af Alex.
-Jeg havde det skidt. -Hvad skal det sige?
Det ville nok være bedre, hvis jeg ikke fandtes mere.
At det ville gøre det lettere for min familie,
hvis jeg var død.
-Så du ville begå selvmord? -Korrekt.
Jeg ringede til Curtis Eddie Smith.
Hvem er Curtis Eddie Smith?
Eddie Smith blev kaldt "den fjerde Murdaugh."
Han hjalp familien med at rydde op i det nødvendige.
Eddie Smith mentes at være Alex' narkohandler.
De var sammen indblandet i narko, økonomisk bedrageri og checksvindel.
Hvad med mordene?
Skød du nogen af de to på Moselle-ejendommen?
Tekster af: Susanne Friesen