‫- בכל יום חמישי! מכירה פומבית -‬
‫- "המקום המוביל למכירות פומביות" -‬
‫- 16 במרץ, 2023, שנתיים לאחר הרציחות -‬
‫טוב, יש כאן צוותי חדשות.‬
‫זו מכירה פומבית של החפצים של אלק מורדוק.‬
‫הגענו.‬
‫הינה מנורות הצבים.‬
‫וקצת מכלי המטבח של מגי.‬
‫עשרים וחמש, מי נותן עשרים וחמש.‬
‫עשרים וחמש, מי נותן עשרים וחמש, ושלושים…‬
‫מאות פריטים נמצאים כאן,‬ ‫בבית המכירות ליברטי,‬
‫והכול מוכן למכירה הפומבית‬ ‫ביום חמישי הקרוב.‬
‫לדברי הבעלים, זו תהיה המכירה‬ ‫עם שיעור ההגעה הגבוה ביותר אי פעם.‬
‫כ-700 איש נרשמו כדי להשתתף בהצעות מחיר‬
‫על הרכוש, הידוע לשמצה, של משפחת מורדוק.‬
‫אבל אנשים רבים התעניינו בפריט אחד במיוחד.‬
‫אני כאן, ליד מנורות הצבים.‬
‫לא נוכל לעזוב בלי אחת.‬
‫כשהמכירה התרחשה,‬
‫ראיתי שמוכרים את שריוני הצבים של גברת מגי.‬
‫היא אספה אותם ותלתה אותם.‬
‫לגברת מגי היה חוש לעיצוב.‬ ‫הבית היה כל כך מסביר פנים ונעים,‬
‫וכל פרט קטן היה מושלם.‬
‫גברת מגי השקיעה בעיצוב הרבה מחשבה.‬
‫ונשבר לי הלב כשראיתי שמוכרים אותם.‬
‫אז, חבר'ה, הנה האופניים של מגי מורדוק,‬
‫יחד עם סרבל של אלק.‬
‫יום לפני המכירה הפומבית, נתנו לי להיכנס‬
‫ואפשרו לי לבדוק את הסחורה.‬
‫אחד הדברים היותר מצמררים שקניתי‬ ‫היה שואב אבק.‬
‫שואב האבק עלה בערך 50 דולר.‬
‫אבל, וזה קצת מצמרר, הוא הגיע‬
‫כשהשקית שבתוכו מלאה באבק.‬
‫התפתיתי לפתוח אותה‬ ‫ולראות מה בתוכה, אבל עדיין לא עשיתי זאת.‬
‫בזמן המכירה הפומבית,‬ ‫הכרוז הרים את תיק הצילום,‬
‫הוא התחיל במכרז,‬ ‫וכל הזמן החזקתי את הכרטיס שלי למעלה,‬
‫ועד סוף המכרז לא ידעתי‬
‫שמספר 704 היה המנצח וזכה בתיק הצילום הזה.‬
‫רק מאוחר יותר,‬
‫כשהוצאתי את כרטיס הזיכרון מהמצלמה שלהם,‬
‫ראיתי שיש שם תמונות שלהם,‬
‫של חופשות ומסיבות בבית.‬
‫רוב התמונות צולמו בזמנים מאושרים יותר.‬
‫קשה לדמיין‬
‫שבעל ירצח את אשתו ואת בנו בצורה כה אכזרית.‬
‫בכנות, התקשיתי להאמין בזה בעצמי,‬
‫במיוחד אחרי שראיתי את התמונות.‬
‫- רצח כפול: שערורייה בדרום קרוליינה -‬
‫- 8 ביוני, 2021, יום אחרי הרציחות -‬
‫- כדורים לרובה וינצ'סטר לונג בירד -‬
‫לא.‬
‫אלו כדורים שונים.‬ ‫-זה מה שהיה ברובה.‬
‫זה היה ברובה.‬
‫מצאתי…‬
‫כדור בקליבר 0.30 בקופסה אחרת.‬
‫לא מצאתי קוקאין או משהו כזה.‬
‫אנחנו לא פה בגלל סמים. אלא בגלל רצח.‬
‫כן.‬
‫כן, קליבר 0.30.‬
‫אלק התקשר אלי.‬ ‫נראה לי שזה היה בשש, שש וחצי בבוקר.‬
‫הוא נשמע עצוב.‬
‫הוא אמר, "בי, הם אינם."‬
‫אמרתי, "מה זאת אומרת הם אינם?"‬
‫הוא אמר, "הם מתים, בי".‬
‫אמרתי, "מה?"‬
‫"מגי ופול מתים."‬
‫נכנסתי להלם.‬
‫אלק אמר, "בי, את שם?"‬
‫אמרתי, "כן, אני כאן",‬
‫והוא אמר, "כנראה יגיעו הרבה אנשים לבית."‬
‫הוא אמר,‬ ‫"אכפת לך לסדר את הבית? לנקות קצת?"‬
‫אמרתי, "תודיע לי אם אתה צריך שאעשה משהו".‬
‫היה עליי לחזור בחזרה לתפקידי‬ ‫ולעשות מה שמוטל עליי.‬
‫הוא שאל אם אני יכולה לסדר קצת‬ ‫כי אנשים עמדו להגיע עם אוכל,‬
‫ואימא שלה, אחותה ואבא שלה עמדו להגיע.‬
‫רציתי לוודא שהכול יהיה מסודר‬
‫בדיוק כמו שמגי עשתה כשהם הגיעו לביקור.‬
‫לפני שיצאתי, הוא אמר,‬ ‫"אל תגיעי מהצד של המכלאות, אלא מהצד השני,‬
‫כי יש שם הרבה סוכני אס-אל-אי-די."‬
‫כשהגעתי, עבד שם צוות.‬
‫לא אמרו לי כלום.‬
‫אף אחד לא התקשר אליי כדי להגיד,‬ ‫"היי, מה את עושה?"‬
‫הלכתי ישר,‬
‫יצאתי מהטנדר שלי, הלכתי לדלת הקדמית,‬ ‫פתחתי את הדלת ונכנסתי.‬
‫פניתי לכיוון המטבח.‬
‫הסתכלתי ותהיתי איפה הסירים,‬ ‫כי הם לא היו בכיור.‬
‫פתחתי את המקרר,‬
‫וכל הסירים והמחבתות היו במקרר,‬ ‫מכוסים במכסה.‬
‫וחשבתי, "זה מוזר. הם לא עושים את זה."‬
‫כשעברתי דרך המטבח,‬ ‫פניתי שמאלה, והבחנתי בפיג'מה שלה‬
‫באמצע המעבר, מונחת באופן מסודר.‬
‫זה יוצא דופן?‬ ‫-זה מאוד יוצא דופן.‬
‫היא לא הייתה מניחה את הבגדים שלה ככה.‬
‫לא באמצע הדלת.‬
‫הוא לא היה צריך לדאוג לסידור הבית.‬
‫פשוט חשבתי שזה מוזר‬ ‫שהוא ביקש ממנה לבוא לסדר,‬
‫כמו לנקות זירת פשע.‬
‫למוחרת בבוקר, כולם היו במוזל.‬
‫אנשים הסתובבו בזירת הפשע,‬
‫כולל ג'ון מרווין, הצעיר מבין האחים.‬
‫מה שלומך, אדוני?‬
‫סוכני אס-אל-אי-די‬ ‫ערכו חיפוש בזמן שהיית שם?‬
‫כן. אני לא יודע כמה זמן הייתי שם.‬
‫הם באו ודיברנו בחדר המשחקים.‬
‫אני חושב שמישהו תיאר אותו כ"חדר הרובים".‬
‫הם אמרו שהם צריכים‬ ‫להיכנס לבית ולחפש דברים.‬
‫הם יביאו את פול ואת גברת מגי הביתה.‬
‫בגלל שהם שני אנשים, זה ייקח קצת יותר זמן.‬
‫הם יוכלו לחזור.‬
‫במשך כמה זמן היית סמוך לזירת הפשע?‬
‫אתה זוכר?‬ ‫-די הרבה זמן.‬
‫באיזה מצב היה אלק?‬
‫הוא פשוט היה שבור, כלומר, נסער.‬
‫כולם היו. היו שם עוד כמה אנשים,‬
‫אבל רק התחבקנו ובכינו.‬ ‫אני אפילו לא יודע אם דיברנו.‬
‫הלכת בסוף למכלאות?‬ ‫-כן.‬
‫הייתי צריך לראות בעצמי מה קרה‬ ‫כדי שאוכל לעכל את זה.‬
‫אבל אגיד ככה. לפני שהלכתי,‬ ‫לא הייתי בטוח אם מותר לי ללכת,‬
‫כי ידעתי שזו זירת פשע.‬
‫אז יצרתי קשר עם חבר שלי במשטרה.‬
‫אני מאמין שמייקל פול‬ ‫הוא זה שאישר לי ללכת לשם.‬
‫- מר מייקל פול תומאס -‬
‫וניקו שם?‬
‫לא, ג'ים, לא ניקו.‬
‫כשמדובר בזירת פשע גדולה ומדממת,‬
‫המדינה תשתתף ברוב ההוצאות‬
‫לניקוי זירת הפשע שלך.‬
‫השירותים האלה הוצעו למשפחה,‬ ‫והם סירבו לקבלם.‬
‫ראיתי דם. ראיתי מוחות.‬ ‫ראיתי חתיכות גולגולת.‬
‫אני לא יודע מה ראיתי. זה היה נורא.‬
‫ומסיבה כלשהי, חשבתי שזה…‬
‫משהו שהייתי צריך לעשות‬ ‫בשביל פול, לנקות את זה.‬
‫הרגשתי שזה המעשה הנכון.‬
‫הרגשתי שאני חייב לו.‬
‫לעניות דעתי,‬
‫התפקיד של מומחה בלתי תלוי‬ ‫הוא לומר את האמת,‬
‫כמיטב ידיעתו,‬
‫ולהסביר את הראיות האלה לחבר המושבעים.‬
‫זו לא חייבת להיות‬ ‫מכונת טביעות האצבע הקסומה‬
‫או מכונת טביעות הרגל הקסומה.‬
‫אפשר לעשות הרבה עם ציוד צילום טוב,‬ ‫מכשיר מדידה ותיעוד טוב.‬
‫הראיות יצביעו אל הכיוון הנכון.‬
‫השאלה החשובה היא‬ ‫האם אתה מסיק את המסקנות הנכונות,‬
‫ואני מאמין שראינו חלק מזה בתיק הזה.‬
‫כשהחקירה התקדמה,‬ ‫הוצגה בפנינו תיאורית ההגנה.‬
‫בגלל שהיו שני רובים, הם ניסו להוכיח‬
‫שאלק מורדוק לא היה הרוצח היחידי.‬
‫שהיו חייבים להיות שני יורים.‬
‫הייתי מתוסכל, אז שאלתי את קני קינסי‬ ‫אם זה בכלל אפשרי.‬
‫הלכתי לזירה.‬
‫התפקיד שלי היה לאמת את מה שדווח.‬
‫מהן סדר היריות שבהן פול נורה?‬
‫מה המיקום של היורה?‬
‫נשכרתי על ידי התובע הכללי‬ ‫כדי לענות על השאלות האלה.‬
‫הם ידעו שלא היה שם רובה אחד, אלא שניים,‬ ‫בגלל שנמצאו תרמילים שונים על הקרקע.‬
‫יש כמה דרכים להסתכל על זה,‬ ‫אבל אני מאמין שמדובר ביורה אחד.‬
‫אני חושב שאם היו שני אנשים,‬ ‫זה היה מתבצע באופן הרבה יותר יעיל.‬
‫שחזור יראה את הדברים שאפשר להוכיח.‬
‫זה היה חייב לקרות בדרך הזאת‬ ‫בגלל עניינים נסיבתיים.‬
‫לא אני יצרתי את זה,‬ ‫אבל ראיתי אנימציות דומות.‬
‫זה די מדויק מבחינה היסטורית.‬
‫לדעתי, פול היה הקורבן הראשון.‬
‫הוא היה בחור צעיר ומוכשר, די חזק.‬
‫למען האמת, לדעתי הוא היה משיב מלחמה‬ ‫אם הוא לא היה הראשון שנורה.‬
‫הוא בהחלט לא היה נותן‬ ‫לאימא שלו להיות קורבן‬
‫בלי לנסות לפחות להשיב מלחמה.‬
‫הוא עמד בערך באמצע חדר ההאכלה.‬
‫הוא נורה פעם אחת.‬
‫הוא הלך לעבר דלת חדר ההאכלה.‬
‫מי שלחץ על ההדק של הרובה‬
‫כנראה הופתע מאוד מכך שפול עדיין עומד.‬
‫בנקודה זו, יש לך אפשרות אחת.‬
‫להשתמש בקליע השני שברובה‬ ‫כדי לסיים את העבודה.‬
‫הירייה השנייה והקטלנית פגעה בפול‬
‫כשפלג גופו העליון היה ממש מחוץ לדלת.‬
‫הקורבן השני היה גברת מגי מורדוק.‬
‫היא לא נהרגה על ידי אותו הנשק שהרג את פול.‬
‫היא נורתה ברובה מסוג 300 בלקאאוט.‬
‫העובדות מהשטח שבו גברת מגי נמצאה‬
‫מעידות על כך שהיא הלכה לכיוון חדר ההאכלה.‬
‫גברת מגי פגשה את היורה.‬
‫אנחנו לא יודעים אילו יריות פגעו בגברת מגי,‬
‫אבל אנחנו יודעים ששלוש מהן לא היו קטלניות,‬
‫אחת פגעה בירך השמאלית שלה והשנייה בבטן,‬
‫וזה גרם לה ליפול על הברכיים.‬
‫הפגיעה הקטלנית נורתה כשהיא הייתה למטה,‬
‫והיא גרמה לגוף שלה להתמוטט.‬
‫היא לא זזה שוב.‬
‫בשלב הזה, היורה התמקם מאחוריה.‬
‫למרות שהיא כבר מתה,‬
‫הירייה האחרונה הייתה לראש שלה.‬
‫למשפחת מורדוק היו הרבה כלי נשק,‬
‫ויש להם כמה רובי ציד.‬
‫הם מחזיקים כמה רובים מסוג 300 בלקאאוט.‬
‫אני חושב שהשימוש בשני כלי נשק‬ ‫נועד ליצור את האשליה הזו,‬
‫ליצור את האליבי שאומר‬ ‫"זה לא יכול להיות אני."‬
‫"לא יכולתי לעשות זאת.‬ ‫אלה היו חייבים להיות שני אנשים."‬
‫אלק, איך אתה מרגיש היום?‬
‫במהלך המשפט, ההגנה רצתה להעביר מסר,‬
‫כדי לוודא שהמושבעים ידעו‬
‫שמשפחת מורדוק‬ ‫עומדת לצדו שלאלק ומגבה אותו.‬
‫אז ההגנה זימנה את בנו השני של אלק,‬
‫באסטר מורדוק, לדוכן העדים.‬
‫באסטר, אני רוצה לדבר על סופי השבוע‬ ‫שקדמו לשבעה ביוני.‬
‫אנא הראו את מוצג הגנה מספר 61.‬
‫זה נמצא בראיות.‬
‫- סרטון יום הולדת -‬
‫"יום הולדת שמח!"‬
‫- 27 במאי, 2021, יום ההולדת של אלק -‬
‫"יום הולדת שמח, אלק היקר!"‬
‫"יום הולדת שמח!"‬
‫תודה רבה לכולכם.‬ ‫-היי!‬
‫ציינתם את יום הזיכרון כרגיל,‬ ‫בסוף שבוע באדיסטו עם המשפחה והחברים שלך?‬
‫נכון.‬
‫זה לא נכון.‬
‫הרבה דברים קרו אז.‬
‫בסוף השבוע שקדם לרציחות, דיברתי עם מגי.‬
‫היא אמרה, "פול הסתבך שוב בצרות."‬ ‫אמרתי, "מה זאת אומרת?"‬
‫הוא היה על הסירה עם חברים, והם שתו.‬
‫היא אמרה שהם התקשרו לאלק.‬
‫היא אמרה, "נראה לי שהוא אמר שיטפל בזה."‬
‫המשרד להגנת הסביבה תפס אותו‬ ‫עם סירה מלאה באנשים שתויים,‬
‫עם צידנית מלאה באלכוהול, מוכנים לצאת לשיט.‬
‫הם מנעו ממנו לצאת לשיט‬ ‫והוציאו את כל האלכוהול מהסירה.‬
‫זה הגיוני לחשוב שמישהו שעומד למשפט‬
‫שבו ייקבע אם הוא ילך לכלא‬ ‫על הריגת מישהו בתאונת שיט‬
‫רק שנתיים לפני כן,‬
‫לא יימצא חוגג על סירה.‬
‫זה מעלה תהייה האם זה יצר לחץ נוסף על אלק,‬
‫כשהבין שהוא לא יכול לשלוט במה שפול עושה.‬
‫וזה התווסף ללחץ שהלך והתעצם בחייו של אלק.‬
‫- עשרה ביוני, 2021,‬ ‫שלושה ימים אחרי הרציחות -‬
‫בסדר, אדוני.‬
‫אז כשדיברנו באותו ערב,‬ ‫קיבלתי סקירה בסיסית.‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-זה היה די טראומטי.‬
‫זה בסדר. אני יודע שעליך לשאול אותי…‬ ‫תשאל מה שאתה צריך.‬
‫אני רוצה שאתה…בוא נתחיל ביום שני בבוקר,‬
‫וספר לי על היום שהיה לך.‬
‫יום שני בבוקר,‬
‫הלכתי לעבודה.‬
‫יצאתי קצת מוקדם מהרגיל,‬ ‫כי הבן שלי, פול, חזר הביתה.‬
‫התכוונו לשתול מחדש כמה חמניות למחרת.‬
‫נסענו בשטח, סתם הסתובבנו.‬
‫חיפשנו חזירים.‬
‫קצת קליעה למטרה.‬
‫אני חושב שהוא ירה פעמיים‬ ‫ואני יריתי פעם אחת.‬
‫יותר טוב מאיך שהיה.‬
‫זה לקח יותר משעה, כנראה.‬
‫אימא עוד לא הייתה בבית. היה לה תור לרופא.‬
‫בשלב מסוים, כולנו היינו יחד בבית.‬
‫מגי חזרה הביתה.‬
‫היינו קצת בבית.‬
‫מגי ופול הלכו למכלאות.‬
‫בדרך כלל הם נהגו לשם.‬ ‫בטרקטורון, ברכב ארבע על ארבע,‬
‫או שהם הלכו.‬
‫אני נשארתי בבית.‬
‫ראיתי טלוויזיה. נרדמתי על הספה.‬
‫אחד הדברים הראשונים שעשיתי כשקמתי‬ ‫היה להתקשר למגי,‬
‫כי הייתי בדרך לאימא שלי.‬
‫שלחתי לה הודעה ב-21:06.‬
‫היא לא ענתה,‬
‫ונסעתי לאימא שלי.‬
‫- אלמדה, בית ההורים של אלק -‬
‫- 21.8 ק"מ -‬
‫בדקתי מה שלום אימא שלי,‬ ‫דיברתי עם שלי כמה דקות.‬
‫עזבתי את הבית של אימא.‬
‫- אלק: תתקשרי אליי, מותק . -‬
‫אני יודע שהתקשרתי לכמה אנשים בדרך.‬
‫אני יודע שהתקשרתי בחזרה לאחי ג'ון.‬
‫אני יודע שדיברתי עם באסטר.‬
‫חזרתי הביתה.‬
‫הגעתי לבית.‬
‫לא היה שם אף אחד. נכנסתי למכונית.‬
‫חזרתי למכלאות,‬ ‫וראיתי את מגי וראיתי את פול שוכב. ידעתי…‬
‫ידעתי שזה רע.‬
‫והתקשרתי למשטרה.‬
‫כשהראיון התקיים,‬
‫אלק ומשפחתו היו בשטח של ג'ון מרווין.‬
‫למיטב הבנתי, רנדולף בדיוק יצא‬ ‫מבית החולים והלך לפגוש את אלק,‬
‫כדי לעודד אותו ולבדוק מה קורה.‬
‫רנדולף היה שברירי מאוד,‬
‫וכמובן שהיה עצוב מאוד.‬
‫בזמן שהראיונות נערכו, רנדולף הלך הביתה.‬
‫הוא נפטר מאוחר יותר באותו יום.‬
‫- חגיגה לזכר חייו‬ ‫של רנדולף מורדוק השלישי -‬
‫זה היה קשה, לא רק לאלק, אלא גם לאחים.‬
‫זו הייתה כמות עצומה של אובדן‬ ‫בכמה ימים בלבד.‬
‫כל השלושה, רנדולף השלישי, מגי ופול,‬ ‫נקברו באותו סוף שבוע.‬
‫ההספד שלה עדיין נמצא בתנ"ך שלי.‬
‫מגי ואני דיברנו. סתם התבדחנו.‬
‫אמרנו שכשנהיה זקנות,‬ ‫מגי אמרה, "אני אשיר בלוויה שלך."‬
‫ואמרתי, "טוב, אני אשיר בשלך."‬
‫אמרתי, "לא משנה מי תשיר,‬ ‫זה יקרה כשכבר נהיה זקנות."‬
‫אמרתי, "יהיה לנו הרבה זמן ללמוד את השיר."‬
‫היא רצתה את השיר "חסד מופלא",‬
‫והנושא לא עלה עוד.‬
‫בלילה שבו הוא נפטר, לא ידעתי שהוא נפטר.‬
‫אני זוכרת שבדיוק בישלתי ארוחת ערב וניקיתי,‬
‫וחשבתי על פול.‬
‫הרגשתי שהוא ישמח מאוד‬ ‫לראות איך התקדמתי בחיים.‬
‫ואז למוחרת, התעוררתי,‬
‫ואימא שלי התקשרה להגיד שהוא נפטר.‬
‫- אני מזמין מלאך לנשף -‬
‫זה נשמע מטורף.‬ ‫אני מרגישה כאילו הוא ביקר אותי,‬
‫אני לא יודעת, במסעו האחרון.‬
‫אחרי הלוויות, בסוף יוני, יולי,‬ ‫או בתחילת אוגוסט, יצאה הצהרה מוקדמת‬
‫שאין נזק או סכנה לציבור. וזה הכול.‬
‫לא היו פרטים על האופן שבו מגי ופול נהרגו,‬
‫או על חשודים אפשריים. הייתה דממה.‬
‫במהלך החקירה,‬
‫ניסינו להרכיב את ציר הזמן‬ ‫של אלק ולאשר את הסיפור שלו.‬
‫הוא אמר שהוא נסע לאלמדה‬ ‫בלילה ההוא כדי לבקר את אימו.‬
‫לטענתו, הוא דיבר רק עם אדם אחד,‬
‫והיא המטפלת של אימו, שלי.‬ ‫אז החלטנו לדבר איתה.‬
‫כעורכי דין, אנו יכולים לגרום לאנשים להעיד.‬
‫אבל אנו רוצים שאנשים יקומו‬ ‫ויספרו את החלק שלהם בסיפור,‬
‫ושיבינו שיש להם מחויבות לעשות צדק,‬
‫ושצדק תלוי באנשים שמוכנים‬ ‫לעשות את הצעד האמיץ הזה‬
‫ולעלות לשם ולספר את הסיפור שלהם.‬
‫במקרה הזה, בטלוויזיה הלאומית והבינלאומית.‬
‫אימא תמיד אמרה, "תגיד את האמת אם זה כואב".‬
‫אני אסירת תודה על האנשים שתומכים בי,‬ ‫הילדים שלי, הבן שלי והבנות שלי.‬
‫הילדים שלי הם החיים שלי.‬
‫- שלי סמית, המטפלת של ליבי מורדוק -‬
‫מדינת קרוליינה הדרומית‬ ‫מזמנת את גברת מישל סמית לדוכן העדים.‬
‫חיי השתנו כשעליתי לדוכן.‬
‫זה לימד אותי‬ ‫את המשמעות האמיתית של להיות כנה.‬
‫גברת סמית, בבקשה, ספרי להם‬ ‫על ליל השבעה ביוני.‬
‫ב-7 ביוני, בלילה,‬ ‫באתי לעבוד בבית של גברת ליבי.‬
‫סתם לילה רגיל.‬
‫בערך ב-9:30, אלק התקשר אליי.‬
‫הוא אמר, "שלי, אני בחוץ", אמרתי, "בסדר".‬ ‫והלכתי לדלת האחורית כדי להכניס אותו.‬
‫אלק בא לבדוק מה עם אימא שלו,‬ ‫ולהודיע לה שאבא שלו בבית החולים,‬
‫אבל היא ישנה.‬
‫הוא התנהג מוזר מאוד, חסר מנוחה.‬
‫הוא צפה בתוכנית טלוויזיה איתי על המיטה.‬ ‫ואמר, "אני תיכף אלך",‬
‫והוא הלך.‬
‫למוחרת, אחרי הרציחות,‬ ‫אלק הגיע לבית כדי לדבר איתי.‬
‫- 8 ביוני, 2021‬ ‫יום אחרי הרצח -‬
‫הוא אמר, "אם מישהו שואל אותך אם הייתי שם,‬
‫פשוט תגידי שהייתי כאן 30 עד 40 דקות."‬
‫זה לא נכון. הוא היה כאן 20 דקות.‬
‫מה הוא אמר לך‬ ‫לגבי השהייה שלו בבית בליל הרצח?‬
‫שהוא היה שם 30-40 דקות.‬
‫ישבנו שם והרגשתי שהלב של כולם יוצא אל שלי.‬
‫כי ראו שקשה לה להיות שם.‬
‫למה את בוכה?‬
‫כי הם משפחה טובה, ואני אוהבת לעבוד שם,‬
‫ואני מצטערת שכל זה קרה.‬
‫ריחמתי על גברת שלי.‬ ‫אפשר היה לראות שהיא עצובה.‬
‫אני חושבת שהיא פחדה להעיד,‬
‫אבל היא ידעה שהיא צריכה לומר את האמת,‬
‫וזה מה שהיא עשתה.‬
‫היא לא שינתה את דבריה בגלל אלק.‬ ‫היא דבקה בזמן שהיא אמרה.‬
‫במהלך העדות שלה התברר‬
‫שהיא פחדה מאוד, ושהיא שיתפה את בני משפחתה‬
‫בספקות שהיו לה לגבי מה שאלק מורדוק‬ ‫ביקש ממנה לומר, ולכן הם היו שם.‬
‫דיברתי עם אחי כי הוא שוטר.‬
‫אז אמרתי לעצמי, "זה בסדר.‬ ‫פשוט תגידי את האמת, זהו זה."‬
‫"פשוט תגידי את האמת. תהיי כנה".‬
‫הוא לא היה שם 30 או 40 דקות, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫זה היה לא ייאמן.‬
‫הבנו שאלק הלך לאלמדה כדי לבסס לעצמו אליבי.‬
‫הוא שיקר לגבי משך הזמן ששהה שם‬ ‫כדי שייראה כאילו‬
‫הוא לא היה בבית בזמן הרציחות.‬
‫כנראה אני היחידה‬ ‫שהייתי שם באותו לילה שמגי ופול נרצחו,‬
‫אז לכן אלק שאל אותי,‬ ‫כי הוא רצה שאהיה האליבי שלו.‬
‫לא יכולתי להאמין. זה היה הלם.‬
‫הוא חשב שאני אהיה בצד שלו,‬ ‫אבל אני לא אשקר.‬
‫אחרי הלוויה של פול ומגי,‬
‫אלק התקשר אליי ואמר,‬ ‫"אני צריך לבקש ממך טובה."‬
‫"אני רוצה לדעת אם את ומייקל", בעלי,‬ ‫"יכולים לעבור למוזל."‬
‫באותו זמן הוא שהה באלמדה.‬
‫חשבנו שאנחנו עוזרים לו.‬
‫בלילה הראשון היה שם די מפחיד.‬
‫בשטח מוזל,‬
‫עבור אנשים שמעולם לא חוו חושך מוחלט,‬
‫זה חושך אחר לגמרי.‬
‫למרות שהם פרסמו הודעה שאמרה שאין סכנה,‬
‫לא ידענו אם מישהו יפרוץ לבית,‬ ‫מתוך מחשבה שאין שם אף אחד.‬
‫עדיין דיברנו על ההרס‬
‫שנגרם על ידי מעשי הרצח ועל זה שלא נעשה דבר‬
‫בקשר לגילוי המעורבים בנעשה.‬
‫האם אלק ובאסטר עדיין על הכוונת שלהם?‬
‫אבל נראה שאלק ובאסטר חיו את חייהם.‬
‫אני זוכרת שראיתי בפייסבוק שהם באדיסטו,‬
‫יוצאים לטיולים‬ ‫ולטורנירים בסירות באדיסטו בקיץ.‬
‫חיים את החיים כרגיל.‬
‫אלק חוזר. הוא שזוף וירד הרבה במשקל,‬
‫נכנס למשרד אס-אל-אי-די בוולטרבורו‬
‫על מנת לקבל עדכון בתיק, כפי שאלק ביקש,‬
‫אחר כך הם אמרו‬ ‫שזה היה ראיון לשם השגת מידע.‬
‫- 11 באוגוסט, 2021‬ ‫חודשיים אחרי הרציחות -‬
‫אלק, אני מודה לך שבאת היום.‬
‫אעשה בשמחה הכול.‬ ‫-אני מבין.‬
‫אני יודע שיש לנו על מה לדבר.‬ ‫אני יודע שיש לך המון שאלות.‬
‫אבל לפני שנתחיל עם השאלות שלך,‬
‫זה נמשך כבר יותר מחודשיים,‬
‫ועשינו הרבה.‬
‫אני יודע.‬
‫ואני צריך הבהרה לגבי עוד כמה נושאים.‬
‫דבר אחד שאני מנסה להבין הוא ציר הזמן שלך.‬
‫באיזו שעה פול חזר הביתה באותו לילה?‬
‫פול ואני…‬
‫הגענו בערך באותו הזמן.‬
‫יותר טוב מאיך שהיה.‬
‫יש סרטון של שניכם בחווה באותו הערב.‬
‫לבשת מכנסי חאקי וחולצה.‬
‫אתה משחק באיזה עץ.‬
‫אני לא זוכר ששיחקתי בעץ.‬ ‫-כן.‬
‫השאלה היא כזאת, כשפגשתי אותך באותו לילה,‬ ‫לבשת מכנסיים קצרים וחולצת טריקו.‬
‫באיזה שלב באותו ערב החלפת בגדים?‬
‫אני לא בטוח.‬
‫אתה יודע, זה…‬
‫לפני או אחרי האוכל?‬ ‫-לא, זה היה…‬
‫באיזו שעה זה היה?‬ ‫חשבתי ששם כבר החלפתי בגדים.‬
‫אין על זה חותמת זמן,‬ ‫כי יש כל כך הרבה פוסטים.‬
‫אבל לדעתי זה נראה לפני שקיעה.‬
‫אז בערך בשעה שבע וחצי, שמונה.‬
‫כנראה החלפתי בגדים כשחזרתי הביתה.‬
‫זה היה מרתק כי דיוויד אוון‬ ‫הציג בפניו ראיות.‬
‫"כן, לבשת משהו שונה‬ ‫ממה שלבשת מאוחר יותר באותו לילה."‬
‫"מתי התקלחת? מתי החלפת בגדים?"‬
‫זה הלילה הכי חשוב בחייו ואלק לא זוכר.‬
‫ב-20 באוגוסט, 2021, אלק פנה אליי.‬
‫הוא אמר, "בי, בואי הנה.‬ ‫אני צריך לדבר איתך."‬
‫"בואי שבי." ואני…‬
‫קודם כול, מוזר שהוא ביקש ממני לשבת.‬
‫הוא תמיד היה בתנועה,‬ ‫והיה קשה לדבר איתו שיחה ארוכה,‬
‫כי הוא היה תמיד עסוק.‬
‫כשהוא שאל אותי את זה,‬ ‫אמרתי, "טוב, אני אשב."‬
‫התיישבתי ואמרתי, "מה קורה?"‬
‫הוא אמר, "את זוכרת מה לבשתי באותו היום?"‬
‫כלומר ביום שבו מגי ופול נהרגו.‬
‫זה באמת מוזר, אבל אני זוכרת מה הוא לבש,‬
‫אבל לא רציתי להגיד כלום.‬
‫אבל הוא המשיך ולחץ,‬ ‫"את זוכרת את החולצה ואת זה?"‬
‫הוא אמר, "פשוט יש לי הרגשה רעה."‬
‫בשלב הזה, לא ידעתי על מה הוא מדבר,‬
‫כי לא ידעתי שיש סרטון.‬
‫חשבתי שהוא רק מתאבל.‬
‫זה עדיין מוזר לי שהוא שאל אותי משהו כזה.‬
‫אבל זו רק תחושה כזאת שעלתה בי,‬
‫בגלל שהוא חזר על זה שוב ושוב.‬
‫עוד כמה שאלות.‬ ‫-טוב.‬
‫רצחת את מגי?‬ ‫-לא. האם רצחתי את אשתי?‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-לא, דיוויד.‬
‫אתה יודע מי רצח?‬ ‫-לא, אני לא יודע מי רצח.‬
‫הרגת את פול?‬ ‫-לא, לא הרגתי את פול.‬
‫אתה יודע מי רצח?‬ ‫-לא, אדוני, אני לא יודע מי רצח.‬
‫אתה חושב שהרגתי את מגי?‬
‫אני הולך לאן שהראיות והעובדות לוקחות אותי.‬ ‫-אני מבין.‬
‫ואתה חושב שהרגתי את פול?‬
‫אני הולך לאן שהראיות והעובדות לוקחות אותי,‬
‫ואין לי שום דבר שמצביע על מישהו אחר כרגע.‬
‫אז זה אומר שאני חשוד?‬
‫אתה עדיין בפנים.‬
‫בתוך כמה ימים מהפגישה ההיא,‬ ‫עם המנהלים הבכירים באס-אל-אי-די,‬
‫כל העולם שלו התחיל להתפרק.‬
‫ראיון טלפוני עם אלק מורדוק.‬
‫בתאריך 13.9.21.‬
‫ג'ים גריפין: ג'ים מדבר.‬
‫אס-אל-אי-די: היי ג'ים, כאן ראיין קלי וג'ו‬ ‫מאס-אל-אי-די. מה שלומך?‬
‫ג'ים: היי, ראיין וג'ו.‬ ‫אס-אל-אי-די: כן.‬
‫ג'ים: אנחנו במשרד עם אלק ודיק,‬
‫ואני שם את הטלפון על השולחן ליד אלק.‬
‫אלק: הייתי במקום לא טוב.‬ ‫ג'ים: מה זאת אומרת?‬
‫אלק: חשבתי שיהיה יותר טוב אם לא אהיה יותר.‬
‫חשבתי שזה יקל על המשפחה שלי‬
‫אם אני אמות.‬
‫דיק: אז החלטת להתאבד?‬ ‫אלק: נכון.‬
‫התקשרתי לקרטיס אדי סמית בטלפון.‬
‫דיק: מי זה קרטיס אדי סמית?‬
‫אדי סמית כונה "מורדוק הרביעי".‬
‫הוא עזר להם לנקות כל מה שהם היו צריכים.‬
‫אדי סמית, שלפי השמועות‬ ‫הוא סוחר הסמים של אלק.‬
‫הם עסקו יחד בעסקאות סמים,‬ ‫הונאות כספים, פדיון צ'קים.‬
‫האם הוא היה מעורב ברציחות?‬
‫האם ירית באחד מהאנשים האלה בשטח מוזל?‬
‫תרגום כתוביות: נירית שינמן‬