ŠĮVAKAR: MADAM LAKRO
Pirkit bilietus!
Greičiau, draugai. Jų tuoj neliks!
Paskutinis šansas pamatyt pasaulinio garso madam Lakro.
Liko tik stovimos vietos pamatyti paskutinį
madam Lakro pasaulinio turo pasirodymą!
PRIEŠ 30 METŲ
Koks čia sąmyšis?
"Žinutė princesei Ubertai. Nuo karaliaus."
Jūs Uberta?
Taip. Nuo galvos iki kojų.
Gerai, gerai.
"Miela Uberta, aš miriau.
Kaip tavo trečios eilės prodėdė nuo ketvirtos žmonos,
kurį kartą, būdama trejų, sutikai turguje,
tu dabar karalienė.
O tavo vyras - karalius.
Štai raktai nuo pilies.
Didysis stringa, todėl stipriau pasuk.
Didžiausios sėkmės. Karalius."
Aš karalienė!
O tu karalius!
Dėl rakto nemelavo.
Stipriau pasuk, mielasis. Stipriau.
Sveiki?
Čia!
Visi šie žmonės čia dėl manęs?
Taip. Jų prireiks sėkmingam valdymui.
Matau, svarstot...
Ko reikia, kad būtumėt karalienė?
Turbūt geriausia pradėt nuo pagrindų.
Ko reikia, kad būtumėt karalienė?
Reikia pakeist ankstesnį gyvenimą.
Nesigręžiokit atgal, jūs jau pakeliui.
Padėsim ir pamokysim.
Ko reikia, kad būtumėt karalienė?
Turit sudaryti griežtą darbotvarkę.
Darykit, ką turi daryt karalienė.
Neatsilikit nuo karališkųjų pareigų.
Turim pagerint jūsų ištvermę.
-Šis gyvenimas ne silpniems. -Dirbam aštuonias dienas per savaitę.
Viljamas ir Obrė kviečia jus karališkosios arbatėlės.
-Ko? -Susirinks visi karaliai ir karalienės.
-Privalau? -Privalot.
Reikia nusiteikimo, grakštumo
ir tobulo skonio.
Ji turi gabumų...
Ir išradingumo.
Kokia aš nerangi. Sudaužiau dar vieną.
Jūs turbūt Uberta.
Aš Obrė. Būsim geriausios draugės.
Man patinka visi, kurie moka žaist su puodeliais.
Jūs tokia maloni. O aš tokia netikša.
Bematant išmoksit atstatyt mažąjį pirštelį.
Manau, mano Viljamas nori pasakyt...
To, ko reikia karalienei,
nerasit jokiame karališkame vadovėlyje.
-Jūs jau dabar karalienė. -Tikrai?
-Žinoma! -Žinoma!
Viskas, ko reikia, slypi viduje,
o šviesa pripildo kambarį.
Matau, kiek gero nuveiksit.
Ateina karalienė Viksomė.
-Ji nepakęs jokių ydų. -Nė vienos.
Ji visada atsiduria dėmesio centre.
-Mėgsta dalintis pomėgiais. -Pomėgiais?
Mano pomėgis, žinoma, yra šunys.
Bet ne bet kokie mišrūnai.
Jie turi būt didingi ir grynaveisliai,
kaip aš.
Mano pomėgis - karališkieji šunys.
-Pomėgis? -Nesijaudink.
Rasi, kas tinka tau.
Karaliene, turim ruoštis jūsų karūnavimui.
Jūsų laukia karūna, karaliene.
Nosį aukščiau. Tiesiau.
Vaikščiokit išsitiesus ir grakšti.
Kad jus pripažintų kaip karalienę,
šis karūnavimas turi būt nepaprastas.
Išvaizda turi būt kaip karalienės.
Truputį takto, kad visi sustotų ir spoksotų.
Su šia šukuosena būsit aukščiausia.
Ji pasiruošus.
Atsargiau, žioply. Mane šukavo aštuonias valandas!
Štai, ko reikia, kad būtumėt...
-Karalienė! -Štai, ko reikia...
Štai, ko reikia...
Štai, ko reikia, kad būtumėt karalienė!
Varge...
Mielasis...
Tiek baimės.
Kaip būsiu žmogumi, kokio jie tikisi?
Jei pamatytum, ką matau aš,
suprastum, ką jie turi galvoje.
Būsi visų karalienių
karalienė.
Man? Užimti vietą Karūnų Taryboje?
Skamba siaubingai.
Dešimt karalių dirba išvien, skleisdami gėrį ir saugodami vieni kitus.
Būtent.
-Gal jis gali? -Aš nekarališko kraujo, mieloji.
-Galiu perkelt naštą jam? -Tikrai galit.
Nes aš turiu rast savo pomėgį.
Diena pasisuko ne taip, kaip tikėjausi.
Ta Viksomė... Pasičiupo geriausią pomėgį.
Nebūčiau tokia tikra.
Žinojau, kad turėsi pasiūlymą. Turi? Pasakyk, kad turi.
Svarsčiau, gal nemylimų šunų problema būtų ilgaamžiškesnė.
Pasikartosiu. Jūsų tikslas "Gelbėkim šunis"?
Taip. Turit rast tobuliausią šunį plakatui.
Čia nėra tobulų šunų.
Vieni mišrūnai, kurių priveža kas savaitę.
Jei toks požiūris, nenuostabu, kad čia nėra tobulų.
Pabėgo iš trečio!
Gaudyk!
Imsiu šitą, tą ir kitą.
Šie trys patys baisiausi. Jie apsimetinėja.
Suveikė. Nagi, išleiskit.
Kaip pavadinsi?
Šiuo, Tuo ir Kitu.
Šaunuolė, UIberta.
Kodėl turiu kreiptis į Karūnų Tarybą?
Čia tavo didžioji akimirka.
Nerodyk savo baimės.
Čambergo karalienė Uberta ir karalius Maksimilianas.
Prašom, užeikit.
Karaliau Maksimilianai, šiandien prisijungiat prie Karūnų Tarybos.
Kviečiu sakyti savo pranešimą.
Ačiū, karaliau Sebastianai.
O aš kviečiu žmoną tart kelis žodžius.
Jei Sebastianas būtų norėjęs išgirst ją, būtų paprašęs.
Norėjau sakyt tą patį.
Norėjau papasakot apie savo pėdutes.
Tai yra, tikslą. Juk aš neturiu pėdučių.
Bet mano draugai turi. Draugai šunyčiai.
Jie turi pėdutes.
Laikykis, Berta.
Kiek geriausių žmogaus draugų šiuo metu guli narvuose
ir laksto gatvėse, ištroškę maisto ir meilės?
Taip, kalbu apie nemylimus šunis.
Šunys - ne karalienės Viksomės tikslas?
Jai nepatiks.
Ar nepaimtumėt liūdno, vienišo šunelio pėdutės?
-Aš sutinku. -Ir aš.
Ir aš skelbiu palaikymą.
O kaip nemylimos katės? Vargšai katinėliai....
-Gelbėkim šunis! -Bravo, Berte.
"Gelbėkim šunis".
Grįžkit prie vagių, kurie grobia mūsų gyvulius ir pasėlius.
Turim sugaut ir pasodint už grotų visus barbariškus vagis.
Edgaras teisus. Jei reikės, pastatysim daugiau kalėjimų.
-Taip! Barbarus už grotų! -Barbarus?
Mano tėvas kilęs iš barbarų.
Jis prie vakarienės stalo niekada neatsinešdavo kirvio.
Verčiau vadinkim juos tikraisiais vardais.
Tai alkani žmonės, kuriems reikia darbo.
Darbo? Kas samdys vagis?
Žemvaldžiai žinos, kad samdyti darbuotojus išmintingiau, nei statyt kalėjimus.
Tikrai manai, kad sutaikysi žemvaldžius ir vagis?
Gal ir ne. Bet ši Taryba turi skleist gėrį pasaulyje.
Jie neverti mūsų pastangų?
Siūlyčiau siųsti karalių Maksimilianą su jais pasikalbėt.
Ne. Tegul susimauna.
Skelbiu balsavimą. Pritariantys atsistokit.
Dauguma pritaria.
-Man labai nepatinka. -Paskubėkim.
Skamba skaniai.
Ateik, berniuk. Nagi.
Nagi, berniuk. Ateik.
Geras berniukas.
Čia ne šuo.
Nusiraminkit. Aš vienas ir neginkluotas.
-Pusbroli Maksai? -Pusbroli Piteri!
Sustorėjai. Gerai atrodai.
Karalius Maksimilianas?
Ei! Amžinai nebėgsit.
Jis teisus. Jis mus matė. Jis mane pažįsta!
-Tai ką darysim? -Aš su Tarybos pasiūlymu.
-Gal palauktum? -Atsiprašau.
Galim jį pagrobt ir pareikalaut išpirkos.
Iš Tarybos nieko nepešit.
Bet mano žmona mane myli ir turbūt truputį sumokėtų.
-Atiduokim jį piratams. -Nuspręsta. Piratams.
Liaukitės. Rimtai?
-Tylėk. -Einam.
Žinot, ko reikėjo,
kad Taryba bent leistų su jumis pasikalbėt?
Jie nori statyt kalėjimus.
Ten praleisit likusį gyvenimą,
nebent manęs paklausysit.
Manau, galiu parūpint jums darbą.
Ir ne tik jums. Visiems, atsidūrusiems šioje situacijoje.
Niekas nesamdo tokių, kaip mes, Maksai.
Nežinosim, jei nepabandysim.
Nagi, vyrai.
Šįkart neišsisuksit.
-Lorde Rombergai. -Karaliau Maksimilianai?
Sustorėjot. Bet gerai atrodot.
Šįvakar visi gerai atrodo.
Ką? Ką čia veikiat?
Eisiu prie reikalo.
Šie vyrai daugiau niekada iš jūsų nevogs, jei parūpinsit jiems darbo.
Norit, kad samdyčiau vagis?
Būtent. Neslėpsiu, juos reikia apmokyt.
Šitas neskiria gaidžio nuo šuns.
Jei samdysit, kiti žemvaldžiai paseks jūsų pavyzdžiu.
Ir vagystės baigsis.
Grįžkit ryte.
Beje, nepriaugau nė gramo.
Ačiū, pusbroli.
Tas Maksas...
-Kaip jis drįsta? -Matėt Maksą?
Tą didvyrį?
Karaliau Maksimilianai.
Nebijau pripažint, kad klydau.
Šauniai viską suderinai.
Turbūt man pasisekė.
Pirmoji karaliaus taisyklė:
prisiimk savo nuopelnus. Kitaip prisiims kas kitas.
Girdėjau, jūsų patrankos geriausios pasaulyje.
Prisiimu nuopelnus. Matot, kaip veikia?
Upėtakis su plutele nuostabus, tiesa?
Ką slepi?
Aš? Nieko.
Ir karalienė Uberta savo tikslu pasirinko šunis.
"Miela Vilhelmina.
Tavo dovana mano karūnavimo proga
išskirtinė."
Ypatingas... Siuntinys, Aukštybe.
Karalienei Ubertai.
Nuo karalienės Viksomės, tikrosios šunų čempionės.
Aš pamaloninta, kad nugvelbėt mano tikslą.
Man nelieka kito pasirinkimo,
tik pakviesti jus į šunų parodą.
"Mielai priimu kvietimą.
Ir iš anksto atsiprašau už laimėjimą."
"Aš tikra, atsiprašymo neprireiks".
-"Tikrai?" -"Neberašinėk man!"
-"Ir nerašysiu." -"Gerai!"
"Puiku! P.S.
Kas ta šunų paroda?"
-Damos susirinko. -Taip!
Karalienė ragauja pirmąjį kąsnį.
-Skanu? -Skanesnio patiekalo nesu ragavus.
-Jai patinka! -Taip.
-Obre. -Palaukit!
Atkandau daugiau, nei galiu sukramtyt.
Jai nepatinka poskonis.
Nenusimanau apie šunų parodas.
Stoti prieš Viksomės pudelius - rimtas žingsnis.
-Tau reikės pagalbos. -Kokios pagalbos?
Nuostabios bulvės.
Karalienę trikdo bulvės.
Pagalvosiu.
Varge. Ir antrajai karalienei neskanu.
Tau reikės protingo dresuotojo, kad išmokytų šunis ypatingų triukų.
Taip. Turim įrodyt, kad meilės nusipelno ne tik grynaveisliai.
Ir tinkamai šerk šunis, kad blizgėtų kailis.
Nuo burokų išbėrė antrąją karalienę!
Kaip šerti šunį...
Visata, prašau, atsiųsk pagalbos.
Prašau, sakykit, kuo galiu padėt.
Ačiū, visata.
Toks kumpis tinkamas karaliui.
Ir karalienei, žinoma.
Vėliau pašersiu! Lauk!
Pagavau!
Palauk! Atiduok! Ne! Ne!
Vagys!
Berte, turim bėdą su Kas, Ko ir Kodėl.
-Šiuo, Tuo ir Kitu? -Taip, tais bičiuliais.
Manau, judu išsigalvot.
Išsigalvoju, kad šunys važinėja kalakutais lyg riedlentėmis?
Kas tada sudraskė mano kelnes?
-Štai. Matot? -Jie apsimetinėja.
Neapsimetinėja!
Prigauti.
Medaus mėnuo baigtas. Gausit dresuotoją.
Devyni, devyni, bangelė, apačioje du...
Šis skaičiukas plius tas skaičiukas, plius pi kvadratu ir...
Sveika, įžambine.
Reikia registruotis.
Sakiau, reikia...
Tęstinis Senjorų Edukacija koridoriaus gale.
Atsiprašau?
Gerai. Parodysiu...
-Gal dabar susikaupsit? -Jūs...
Berta! Naujoji Čambergo karalienė! Aš pakerėtas.
Daktaras Baltazaras Rodžersas.
Profesorius, mokslininkas ir genijus.
Ko reikėtų, kad mainytumėt šį nuobodų kabinetą
į įdomiausią projektą žemėje?
Mano darbas nenuobodus!
Sumokėsiu daugiau, nei reikia.
Kartais labai vargina.
Jei galima, koks tas projektas?
Paneigęs visas tikimybes ir bendrą supratimą,
netikinčiam pasauliui įrodysit,
kad benamiai mišrūnai gali būt lygūs...
Ne. Dar geresni už grynaveislius.
Būsiu dresuotojas?
Aišku. Deja, jums trūksta to, ko reikia šiam darbui.
Ne, ne, palaukit nanosekundę.
Ne, ne. Matau, kad jums trūksta taip reikiamos vizijos ir tvirtybės.
Vizija ir tvirtybė - mano antras vardas. Tėvai nesugebėjo apsispręst.
-Nepaisant... -Sutinku.
Jūsų kontraktas.
Pasižymėkit mano žodžius - kai baigsiu programą,
tie šunys šoks baletą ir mokės algebrą.
Įgyju karališką manipuliavimo dovaną.
Ji alfa. Bet neilgai.
Ačiū.
Dresūra prasidės ryte, lygiai septintą.
Ačiū, kad parėmėt mano siūlymą, karūnos.
Įsakysiu komitetui tęsti.
Šiandienos darbai baigti.
Išskyrus vieną.
Draugai, traukiuosi iš Tarybos vadovo kėdės.
Šiuo sprendimu man pavesta
nominuoti kitą Tarybos vadovą.
Taip ir padarysiu.
Ką?
Bet jis ką tik prisijungė prie Tarybos.
Tarybos ateitis niekada nesisprendė pagal amžių.
Ką?
Nominacija laukia pritarimo.
Pritariu karaliaus Maksimiliano nominacijai.
Tada ir aš pritariu.
Galėtum nutapyt karalienę?
Taip. Prašau.
Minutėlę.
Labai atsiprašau.
Nagi. Įsitaisyk.
Magnusai, sugalvojau kelias ikoniškas pozas.
Aš kaip klasikinė deivė.
Arba kaip motina tigrė.
Kuri geresnė?
Na...
Arba turiu dar vieną.
Aš visatos centre.
Šaunuolis.
KVIETIMAS Į KARALIŠKĄJĄ ŠUNŲ PARODĄ
Ramybė ir grožis karališkojoje šunų parodoje.
Gracija ir pareiga karališkojoje šunų parodoje.
GRACIJA IR GROŽIS
Tobulybė ir nepriekaištinga forma.
Neabejotinai iškiliausi šunys laimi.
Tie nususę mišrūnai neturi šansų.
Taip atrodo iš pirmo žvilgsnio.
Bet žiūrėkit, kaip jie klauso komandų.
Regališkoje karališkojoje šunų parodoje.
PROTO AŠTRUMAS
-Susikaupimas ir greitis... -Karališkojoje šunų parodoje.
Apgaulė ir godumas karališkojoje šunų parodoje.
Nė akimirkai nenuleiskit akių.
Jų sukčiavimo metodai nesikeičia.
Kaip apsiverčia stalai.
GRYNAVEISLIAI - MIŠRŪNAI
-Neskaidrioje, gėdingoje... -Nesąmoningoje...
Karališkojoje šunų parodoje.
FINALINĖS LENKTYNĖS
Greitis ir gudrumas
karališkojoje šunų parodoje.
Gracingas bėgimas
karališkojoje šunų parodoje.
Jie nesustabdomi...
Daro, kas neįmanoma...
Tie nuskriaustieji pelnys
karališkosios šunų parodos čempionų ir didvyrių titulą
ir pakeis mūsų mąstymą apie karališkąją šunų parodą.
Pergalei reikia daugiau.
Vien išvaizdos nepakanka.
Ir mano šunyčiai tai įrodė...
Regališkoje, triukšmingoje, įnirtingoje, siautulingoje, jaudinančioje
karališkojoje šunų parodoje.
MIŠRŪNAI ČEMPIONAI!
Štai paskutinis.
Koks mielas? Koks jo vardas?
H56.
Siaubingas vardas. Gal pavadinkim jį Čarliu?
Čarlis.
Nagi. Nešdinkitės.
Nieko neliko.
Viskas gerai. Rasim.
Iš tiesų...
Palikau geriausius.
Bet turit paimt juos kartu.
Teisingai padarei, Berte.
-Tikrai taip manai? -Taip.
Ir pasiekei savo tikslą.
Nesistebiu.
Nes tu būsi...
Nes tu būsi..?
Karalienių karalienė.
Pasakyk, kad pasiilgsi jų taip, kaip aš.
Čia, Dabar ir Kažkada?
Žinoma.
Jie nuostabūs!
Jai patinka!
-Atrodau... -Gražiai.
Nuostabu, Magnusai.
Ačiū, Jūsų Kilnybe.
Karalius turi laiko prisėst savo portretui?
Ne.
Gal paliktumėt mane čia...
Vieną?
Manęs neapgausi.
Mudu su karaliumi Maksimilianu turim žinią, kuria norim pasidalint.
Greitai turėsiu nusivilkt korsetą.
Bekalbant pučiasi cinamoninė bandelė.
Rimtai? Mažas moliūgėlis...
Nagi, žmonės! Aš laukiuosi!
Tu išrink vardą princesei,
o aš išrinksiu princui.
Sutarta. Jei pavadinsi jį Zigfrydu.
Žinoma. Ir jei tu išrinksi Bertą.
Gerai.
Mūsų žmonės atrodo nudžiugę.
Kas nesidžiaugtų?
Žinau, kaip ilgai judu su Viljamu norėjot vaiko, mieloji Obre.
Jausčiausi siaubingai, jei mano džiaugsmas sukeltų tau skausmą.
Tu mano pavyzdys, geriausia drauge.
Mano šiaurinė žvaigždė.
"Brangi Uberta."
Tavo džiaugsmas - man džiaugsmas.
Nekantrauju rankose laikyt tavo vaiką. Melsiuosi, kad jis ar ji
visą gyvenimą vadins mane Tetile A.
Miela vargšelė Obrė.
Gerai, Derekai, nusitaikyk į mane.
Kai paleisi strėlę, sušuk "dabar!"
Skamba pavojingai.
Tėveliui neskaudės. Čia tik žaidimas pavadinimu: "Gaudyk ir šauk".
Vaikiška versija.
Paklausiu mamytės.
Ne, ne.
Matai, Derekai,
"Gaudyk ir šauk" karalių ir jaunų princų žaidimas.
Jei įsitrauks karalienė... Na, žinai.
Ji išsigąs?
Taip.
Tik vyrai?
-Kai paleisi strėlę... -Sušuksiu "dabar!"
Supratai.
Dabar!
-Skaudėjo? -Ne, ne. Neskaudėjo.
Nesitikėjau, kad šaudysi kaip profesionalas.
Perspėk iš anksčiau.
Dabar!
Kur kas anksčiau.
-Dabar! -Anksčiau.
Dabar!
Ar čia tik ne vizija ir tvirtybė Rodžersas?
Atėjai.
Atsiuntei man karietą ir voką, pilną pinigų.
Man vėl reikia tavo paslaugų.
Leisk, atspėsiu. Nori, kad išdresuočiau jūsų netikšą auksinę žuvelę?
Ne, ne.
Tik jūsų būsimą karalių.
Aš?
Auginsiu ir lipdysiu sosto įpėdinį?
Neskubėk. Aš vis tiek jo mama.
Sutinku. Žinoma. Tūkstantį kartų taip!
Beje, nuo šiol tu lordas.
Lordas Rodžersas.
Varge.
Karaliau Maksimilianai, jei neprieštaraujat,
turiu pristatyt Tarybai svarbų klausimą.
Žinoma.
Draugai, gavau rimtos informacijos.
Piratai vėl planuoja apiplėšti mūsų prekybinius laivus.
Puiku. Jei ne vagys, tai piratai!
Siūlau panaudoti Ivano patrankas. Šiandien!
Tikrai nerimą kelianti žinia, karaliau Edgarai.
Bet, draugai, ar tai išmintinga?
Leiskit, atspėsiu. Norit tartis ir su piratais.
Ir aš taip pamaniau.
Aš tikras, kad karalius Maksimilianas žino, jog su piratais nesideram.
Tikrai? Ką valstiečio sūnus nusimano apie Tarybos derybas?
Taip. Valstiečio sūnus.
Patikinu, karaliau Edgarai,
žinau apie antrų metų susitarimą,
penktų metų sutartį ir devintų metų kompromisą.
Piratai sulaužė juos visus ir nesilaikė žodžio.
-Nepaisant to... -Na, štai.
Turim bandyt.
Žinau, kad norit teisingumo, karaliau Maksimilianai.
Bet šįkart palaikau karalių Edvardą.
Pulkim pirmi.
-Nesutinku. -Draugai, nereikia skubotų sprendimų.
Atvėskim, pasidomėkim
ir ryte balsuosim.
-Sutinku su pasiūlymu. -Ir aš.
Ką manai, drauge?
Kai kurie tave palaiko. Leisk šįvakar dirbt man.
Gal rytoj balsuos teisingai.
Ką?
Kiek lauksim? Balsuojam.
Uosto kapitonas Flemingas prašo audiencijos.
Tikiuosi, tai svarbu.
Pamaniau, turėtumėt žinot, kad karaliaus Maksimiliano laivas...
Išplaukė.
Išplaukė? Kada?
Apie vidurnaktį, Didenybe.
-Ir laukei iki dabar? -Na, aš...
-Piratai! -Prie patrankų!
Kai pasirengsit, šaukit!
Čia buvo tik įspėjimas?
Arba šventė.
Manot, pagrobė Maksą?
Ne.
Makso vėliava.
Niekas nebūtų išgyvenęs.
Makso dienoraštis.
"Sieloje tikiu, kad atversiu piratams akis.
Negaliu laukt Tarybos ar rizikuot, kad ji nesutiks.
Matau, jų laivai artėja."
-Duok. -Ne!
Turim jį pasilikt.
Gerai. Bet kol aš gyvas, niekas jo nepamatys.
Kodėl, Maksai? Kodėl?
Vargšė Uberta.
Kodėl?
Niekam ne į naudą, jei Makso reputacija bus sutepta dėl vienos klaidos.
Mudu su karaliumi Ivanu sutinkam,
kad Makso dienoraštis bus privačiai paslėptas.
Kodėl jis taip padarė?
Pažinojau daug gerų karalių,
bet Maksas buvo geriausias.
Manau, jis tikėjo, kad elgiasi teisingai.
Negaliu tęst.
Tik jis manimi tikėjo.
Nebūsiu karalienė be savo karaliaus.
Nesupranti, Uberta? Privalai valdyt.
Tapai tokia karaliene, kokia jis tikėjo.
Nerandu tėčio.
Neturėtum vakarieniaut, jaunuoli?
-Jau pavalgiau. -Aišku.
Nori pažaist "Gaudyk ir šauk", kol rasiu tėtį?
Žinoma, jaunuoli.
Žaisiu su tavim "Gaudyk ir šauk" iki gyvenimo galo.
Užteks ir šiandien.
Užjaučiu, karaliene Uberta.
Ačiū, Ivanai. Maksas tave gerbė.
Ir aš jį. Jis buvo geresnė mano versija.
Skaudu, bet buvau išrinktas jį pakeisti.
Viskas bus gerai.
Labiau pasitikėčiau savimi, jei prisijungtum prie Tarybos.
Būsi karalienių karalienė.
Negaliu jungtis prie Tarybos, mielas Ivanai.
Turiu valdyt karalystę, augint karalių
ir tapt karaliene.
PO METŲ
Tikiuosi, niekada neturėsiu vaikų.
Na, aš...
Taip. Ir aš.
Žinau, kad laukiesi berniuko.
Jie su Dereku bus geriausi draugai.
Tu tokia gera, kad manimi rūpiniesi.
-Prakaituoji. -Žinau.
Tėtis sakydavo: "neleisk, kad kas matytų, jog prakaituoji".
-Pagaliau. -Pagaliau.
Mano spėjimas nepasitvirtino.
-Mergaitė? -Nusivyliau.
Tavo žmonės laukia...
Odetės.
Odetė.
Manau, tu jiems patikai. Kodėl turėtum nepatikt?
Tobulesnio kūdikio nebūna.
Tiesa, jaunasis Derekai.
Mergaitės ne tokios blogos, kaip galvoji.
-Viljamai. -Ne. Ne!
Obre! Ne!
Mano miela Obre!
Vargšelis. Kelias dienas nevalgo.
Rašyk karalienei Ubertai.
Gerai, Bromli. Kai paleisi strėlę, sušuk "dabar!".
Ačiū, kad atvykot, jūsų Kilnybe.
Mielas Viljamai...
Kai užsimerkiu,
matau save mažame laivelyje,
o horizonte nesimato žemės.
Aš jūroje, Berte. Visiškai vienas.
Viljamai.
Užsimerk ir apsidairyk dar kartą.
Dabar mes tame laivelyje kartu.
Turim irtis dėl mūsų karalysčių
ir vaikų.
Taip.
Tegul kyla uždanga ir visi stebisi.
PO 25 METŲ
Visiems prieš akis
tekyla uždanga.
Tekyla uždanga, tegul visi nustemba.
Tegul kyla uždanga. Atverskim naują puslapį.
Pakelkit uždangą.
Čia tavo scena!
Šaunuolė, Uberta.
Tai yra, madam Lakro.
Paklausyk, kokios ovacijos. Gražiausias garsas planetoje.
Ačiū.
Jūs per geri.
Na štai, Rodžersai. Traukiuosi iš pareigų.
-Traukiuosi, aišku? -Bet...
Ir aš jus myliu.
-Tegul sostą užima Derekas su Odete. -Bet...
Noriu aplodismentų.
Traukiatės iš karalienės sosto?
Kodėl, Uberta? Kodėl?
Atrodo, suprantu.
-Madam Lakro! -Lakro išvyksta, ponia.
Palaikykit atstumą. Palikit erdvės.
Ne, šitą praleisk, Rodžersai.
Pasirodo, Lakro skirs brangaus laiko...
Kaip karalienė noriu padėkot už šiandienos pasirodymą.
Ir pridursiu...
Aš jūsų didžiausia gerbėja.
Kai dainavot "Man niekas nevadovaus",
atrodė, kad dainuojat tik man.
Mano draugė sako, kad ji jūsų didžiausia gerbėja, bet netiesa. Tai aš!
Pasirašysit ant rankos? Ilgalaikis rašalas, bet man nesvarbu.
Noriu amžinai prisimint šią akimirką.
Oho. Jei taip norit.
Ačiū. Ačiū.
UBERTA
Malonu sutikt savo didžiausią gerbėją.
Ne!
-Karalius? -Karalienė?
Ko taip nustebot? Žinojot, kad vieną dieną taip bus.
Taip, bet manėm, kad vėliau.
Supranti? Ne dabar.
Taip, ne dabar. Vėliau, kai būsit...
Mirus.
Nenoriu taip ilgai laukt.
Turiu dainuot dainas, džiugint širdis ir klausytis aplodismentų.
Bet prieš tai,
paskutinis mano, kaip karalienės, pasirodymas bus jūsų karūnavime.
Tai bus įsimintiniausias visų laikų karūnavimas.
Mama, gal galėtume surengt mažą...
Ką?
-Vidutinę. -Arba didelę.
Labai didelė...
Įsimintiniausią visų laikų karūnavimą.
Pradėsiu.
Mama dar sugeba.
Mano karaliene.
Mano karaliau.
Šiandien diena, kai kraustausi į pilį.
Viso, nepatogus lelijų tvenkiny.
Viso musėms per kiekvieną valgį.
Viso drabužių nevilkėjimui, nes aš, atseit, gyvūnas.
Viso!
Atleisk, Žanai Bobai. Derekas ir Odetė kraustosi, bet mes liekam čia.
Bet aš asmeninė būsimos karalienės varlė!
Nusipelniau prabangaus titulo ir kelnių.
O jei vadinčiau tave Kelnių Kunigaikščiu?
-Labai juokinga. -Liaukis, ŽB.
Svarbiausia, kad visi būsim kartu.
Gerai, jūs teisūs.
Ateinu, plunksnine lova, bandelės ir mažytis kostiumėli.
Ar drovus tulpių augintojas
turi leidimą padovanot princesei gėlių?
Leidimas duotas.
Pasikalbėkim.
Norit, kad karūnuotume mamą ir tėtį?
Turi kitų pasiūlymų?
Nereikia būt garsiam?
Ar turėt karališko kraujo?
Gerai, kad paklausei.
Jaunasis Lukai, dėl tavo pasiaukojimo ir tarnystės karalystei
nuo šiol amžinai būsi žinomas
kaip princas Lukas.
Ką? Rimtai?
Prieš nutraukiant...
Atrodo, buvo kažkaip...
Taip.
Jei mane pamatys šioje miesto dalyje, neištversiu tokios gėdos.
Manęs čia nėra.
Gerai.
Jei kam nors pasakysit, kad čia buvau,
uždrausiu jums...
Kas galėtų būt blogiau?
Išlupsiu akis arba išmušiu tuos likusius dantis.
Ką pašalint? Širdį? Laivo tatuiruotę?
Ne. Noriu pašalint šitą.
Nekaltinu. Kas tatuiravo?
Pamišėlė. Suprantat, jos šunys įveikė mano šunis.
Bet jai neužteko.
Apsimetė garsia dainininke.
Kai per arti priėjau, pasirašė ant rankos ilgalaikiu rašalu.
Tada nusiėmė veidą.
Tikrai atrodo pamišus.
Prie darbo. Trinkit! Dabar!
Greičiau! Jei mane kas čia pamatys... Kiek užtruksit?
-Baigta. -Taip greit?
Šįvakar atrodai labai gražiai.
Ačiū.
Tamprios pilies kelnės.
Ateinu!
Gražios kelnės.
-Viskas gerai? -Ačiū.
Miela, Odete, kad tavo valdymas būtų sėkmingas...
Kiekviena karalienė turi žinot taisykles,
kad karalystė augtų.
Sėkmės raktas - iš mažai padaryt daug.
Tai perduota iš senų laikų.
Stebėk. Čemberlenai, sunkiai dirbi?
Karaliene, neturėjot jų matyt.
Atskleisk savo talentus karūnavimo dizainui.
-Talentus? -Taip. Tu geriausias.
-Visiems drabužių užsakymams. -Varge.
Taip, turi viską, kad karūnavimas būtų nuostabus.
-Jei pradėčiau dabar... -Pirma taisyklė:
Kai juos prisijaukinsi, nepaleisk iš akių.
Priversk juos.
Gal bandys priešintis, bet mandagiai pareikalauk
ir jiems bus atlyginta kaip niekada dosniai.
Ferdinandai.
Paskutinei puotos vakarienei
pristatau
devintą patiekalą.
Nuostabus.
Taip. Patenkinamas. Beveik toks, kokio tikėjomės.
Dešimt patiekalų?
-O tada? -Gal vienuolika?
Paliksiu tavo nuožiūrai.
Palaukit, tuoj sugalvosiu.
Viskas bus gerai. Mūsų paskutiniam pasirodymui
gamink, ką sugalvojai.
Galėčiau... 15, 16, 17, 18...
-20 patiekalų? -Užteks.
Antra taisyklė:
Kai pasodini sėklą,
atsitrauk ir žiūrėk, kaip auga.
Idėja, kurią jie laiko sava,
vaisių duoda tau.
Odetė norėtų bijūnų, kad pagyvintų puokštę.
Puiki mintis, bet dabar ne sezonas.
Man tiks ir tulpės.
Ieškojot rytuose?
Ten neradau.
O kaip šiaurėje nuo rytų?
Nebuvo. Galim paieškot kitur.
Trečia taisyklė:
Pasaulyje netrūksta staigmenų.
Kai dairysiesi toliau horizonto...
Žiūrėk, koks grožis!
Puikiai parinkot spalvą! Tokia, kokios reikėjo.
Ketvirta taisyklė paprasta,
bet labai svarbi.
Atmink, visada pagirk,
kai jiems pasiseks.
Ir aš turiu slaptą talentą. Gal karūnavimo dieną galėčiau grot pianinu?
Nauja taisyklė. Jei moterytė, kuri kalba kaip urvinis žmogus, moka grot - tegul.
Nuostabu. Labai įsimintina.
Aš tikra, kad gali daugiau.
Nesutik su prastesniu, nei geriausiu.
Turiu dar vieną smagią mažytę idėją.
Jokiu būdu. Tai neįmanoma!
Kai pasieks viršūnę, atidaryk duris ir paleisk į laisvę.
Gal po to perskirst Raudonąją jūrą?
Jei sako stok, liepk eit.
Nesipriešink, Rodžersai. Žinau, kad mėgsti iššūkius.
Ne, ne, ne.
Parodyk jiems, kaip jie gali sužibėt.
Bet nuo ko pradėsiu? Nenutuokiu.
Net dabar galvoji, tiesa?
-Negalvoju. -Galvoji.
-Nesu tikras. -Atrakink protą ir atverk duris.
Stebėk, kaip ištiesia sparnus ir skrieja.
Sutinku! Bet kaip?
Penkta taisyklė:
žmonės laimingi, kai daro ką nors puikaus.
Žaisk pagal taisykles. Jie tavęs nenuvils.
Šie penki brangakmeniai tiks tavo karūnai.
Žaisk pagal taisykles ir būk didinga.
Kai einam gerumo keliu,
sklendžiam oru.
Eik gerumo keliu
ir sklęsi oru.
Labanakt.
Kaip sekėsi?
-Įkvepiančiai. -Puiku.
Ir truputį nerimauju.
-Nelabai gerai. -Vis tiek įkvėpė.
Gerai.
Tiesiog man neramu, kad kai kurie žmonės...
Kad visi truputį...
Praras ūpą.
Norėčiau, kad man padėtum.
Visi pasakoja, kad buvai išmintinga,
kaip valdei lengva ranka.
Gal man kažko trūksta?
Tiek naštų, tiek užduočių.
Ar aš jas pakelsiu?
Ar per daug prašau?
-Labas, mieloji. -Mama.
Manau, žinau, kas tau padės.
Pažvelk į kitą istorijos pusę.
Išgirsk kitą dainos stulpelį.
Kai pažvelgsi pro jų akis,
tikrai rasi
istoriją su kita puse.
Mama, tai tiesa.
-Pamatyk kitą istorijos pusę. -Pamatyk kitą istorijos pusę.
Yra ir kita pusė.
-Išgirsk kitą dainos stulpelį. -Išgirsk kitą dainos stulpelį.
-Kai pažvelgsi pro jų akis... -Kai pažvelgsi pro jų akis...
-Tikrai rasi... -Tikrai rasi...
Istoriją...
-Istoriją... -Istoriją...
-Su kita puse. -Su kita puse.
"Miela karaliene Viksome, jūs kviečiama
į įsimintiniausią visų laikų karūnavimą"?
Ta Uberta. Laiko save karalienių karaliene.
Su savo nusususiais mišrūnais, tobulu balsu
ir ilgalaikiu autografu.
Autografu!
"Įsimintiniausias karūnavimas".
Na, žinoma.
Liko 12 valandų, žmonės. Judam.
Bičių karalienės avilys dūzgia.
Skamba jaudinančiai. Einam.
-Čemberlenas? -Taip. Ar ne nuostabi?
Tikrai taip.
-Bijūnai? -Atvežė pačiu laiku.
Taip. Iš pietų nuo vakarų.
Nemaniau, kad man pavyks.
Bet štai, 20 patiekalas!
Draugai, šį vakarą prisimins ištisos kartos.
Taip!
Mūsų proanūkių proanūkiai pasakos
apie mūsų išskirtinį pasiekimą.
Žmonės laimingiausi, kai sukuria ką nors puikaus.
Pristatau karūnavimo aprangą.
Čemberlenai, nemaniau.
Ir aš.
Sklendi oru!
Kita istorijos pusė. Ačiū, mama.
Jis siaubingas. Paimsiu.
Ne. Šį rezervavom vienam ūkininkui.
Atšaukit. Dabar jis mano.
Būsit jam gera, tiesa?
Gera? Tokiam mišrūnui?
Karalienė Uberta sako, kad mišrūnų nėra. Visi šunys geri.
Noriu visų jūsų šunų. Dabar!
Nebus muzikos? Nebus sostų? Galit patikėt?
-Savotiška. -Ko tikėjaisi?
Juk čia Uberta.
Kur buvot?
Viskas paruošta. Sargyba vienas ir du, raportuokit.
Sargyba du, švaru.
Supratau. Sargyba trys?
Sargyba trys?
Žanai Bobai!
Kur ta varlė?
Jei atvirai, pats save nustebinau.
Užimkit vietas, vyrai. Pasirodymas prasidės per saulėlydį.
Ruoškit ratus, draugai.
Saulėlydis po dešimties,
devynių, aštuonių,
septynių, šešių, penkių, keturių, trijų, dviejų,
vienos ir pradedam!
Vėluoju!
Sargyba du ir trys, turim sąmokslą.
Susitinkam po žeme.
Atleiskit, ponia, bet jums čia negalima.
Jūs mane sustabdysit?
Paukštis, vėžlys ir rupūžė?
Aš pilies varlė!
Be to, turiu tamprias pilies kelnes.
Turiu porą įrankių.
Suplėšėt mano pilies kelnes!
Bent triukšmas baigėsi.
Kažką praleidau?
Vargšelė. Kas jai nutiko?
Būtų neteisinga, jei šis renginys sugadintų karalienės Ubertos vardą.
Ši diena - tik ilgo pasakojimo akimirka.
Tai pasakojimas apie moterį, kuri žinojo, kas yra tikra meilė
ir kentėjo jos netekus.
Jos dosnumas ir gerumas švietė kaip žvaigždė.
Jos vizija paliko kelią, kuriuo turime žengti.
Taip, jos gyvenimą pažymėjo tragedijos,
bet kiekvieną ji pavertė džiaugsmu.
Meilės,
dosnumo
ir pagalbos džiaugsmu.
Ji turėjo stiprybės tvirtai stovėti
ir drąsos kovoti.
Ji apdovanota žavingu juoku,
gebėjimu valdyt
ir kuklumu nusilenkt.
Taip, čia tik viena akimirka,
bet gyvenimas švies amžinai.
Ji Uberta,
karalienių karalienė.
Ačiū, Odete.
Bet ne aš, o tu tikroji karalienių karalienė.
Pristatau karalių Dereką ir karalienę Odetę,
tikrąją karalienių karalienę.
Atskrenda.
TEGYVUOJA DEREKAS IR ODETĖ
Jūsų kilnybe, jūsų laukia džentelmenas.
Magnusai.
Smagu matyt.
Turiu jums dovaną, mano karaliene.
Gražiausias darbas, kokį esu mačius.
Mano mielas Maksai.
Kaip tavęs pasiilgau.
Derekai, čia Magnusas.
Dailininkas, kurį išgelbėjo tėvas?
Taip.
Matau panašumų.
Čia mano tėvas?
Kiek galėjau prisimint.
Gerai prisiminei.
Čia tikrasis jo veidas.
Turiu grįžt.
Magnusai, gal norėtum apžiūrėt naujausius portretus?
Pirma mano mama, paskui tavo tėvas.
Jie abu grįžo dėl mūsų.
Taip.
Labai mažai prisimenu. Tik nuotrupas.
"Gaudyk ir šauk" - karalių ir jaunų princų žaidimas.
Bet tikrai prisimenu, kad jis mane mylėjo.
Apgailestauju, kad nemačiau Dereko ir Odetės karūnavimo.
Po šitiek metų
Čambergas turi naują karalių ir karalienę.
Karalius Derekas žino?
Ne, jis nieko nežino.
LAUKITE TĘSINIO
Subtitrus išvertė Elena Kazbaraite-Konceviciene