WHEN LIFE GIVES YOU TANGERINES
Kan vi få mere suppe?
-Ja. -Selvfølgelig.
Læser vi den her eller ej?
"I landsbyen…"
-Velkommen! -Velkommen!
I må vente lidt.
-Vi kalder på jer. -Tak.
Vær sød at vente et øjeblik
Jeg sagde jo, at køen er lang her.
Og endelig begyndte klokkerne at ringe inde i skoven.
Med lyden af kreditkort.
Jeg kan ikke gå på pension på grund af Ae-sun.
Skandalen om "skraldedumplings" påvirker alle restauranter.
Kyllingeavleres mareridt under fugleinfluenzaen rammer nu…
-Choi Ji-woo var her. -Jeg laver en pakke.
Jeg laver en fin lille pakke. Her.
Sig "ah".
Glo ikke sådan, når de beder om mere suppe.
-Spis. -Se at få styr på det der.
Din svigerdatter er langt over min.
Jeg vil ikke have den. Den er til bedstefar.
Hvem skal have den?
Hvilken bedstefar vil du give den til?
Her. Det er rigtigt.
Du kan ikke bare spørge med åben mund.
-Kan vi få noget mere suppe? -Ja!
-Mere suppe her, tak. -Også til os.
Ja, selvfølgelig.
Hvorfor putter du så meget blæksprutte i? Så vil de jo bare have mere.
Put blækspruttesuppe på menuen, eller du bliver ruineret.
Vi må ansætte nogen. Det er for meget for dig.
Hvem siger, det er for meget?
De skide penge fik min mor til at danse.
Singing in the rain
Singing in…
Hvorfor hopper du ned ad trappen? Er din overgangsalder slut?
Det er underligt.
Jeg er så begejstret. Føles penge på den måde?
Vi har travlt fra tidlig morgen til sen aften.
Men det er ikke svært at blive ved, når pengene strømmer ind.
-Er du glad? -Ja, jeg er så glad.
Måske holdt himlen tilbage og gav os alle velsignelser på én gang.
Leveringer under VM.
Toldfrie butikker på Jeju.
Og de filmede All In på Jeju.
Joonggonara hjalp os med at fange Cheol-yong.
En skuespiller anbefalede os. Hvordan skete alt det lige?
Det føles, som om vi pludselig modtager en kæmpe bonus lige nu.
Skat, ved du hvad? Vi burde tage ud og rejse.
Lad os tage til Guam og Kina.
Møgungen Mi-suk rejser. Hvorfor kan jeg ikke?
Hvorfor kalder du Mi-suk for en møgunge?
Hvis hver dag var sådan, ville jeg gerne leve i tusind år.
Singing in the rain
Mine flittige forældre, som engang pløjede stenmarker,
blev folk, der opbyggede en forretning.
DEN ORIGINALE BLÆKSPRUTTERESTAURANT
Mi-suk, den møgunge.
Kalder hun sit sted "den originale"?
Overtog du alle blæksprutter på Jeju? Har du patent på dem?
Har du måske patent på at stjæle andres succes?
Nej, vent lige. Har du patent på at få fodmassage?
Jeg sagde jo, at jeg havde krampe i tæerne!
Skift det skilt ud. Skift menu!
Lad hende være.
Jeg er faktisk taknemmelig.
Godt, hun konkurrerer i det samme som os.
Ja? Hvorfor det?
Den ægte vare sælger altid bedre ved siden af en efterligning.
-Kan vi få mere blækspruttesuppe? -Ja, selvfølgelig.
Skriv venligst under her.
Der var nogen, selv mor altid tabte til.
Hej, datter.
Jeg sagde jo, jeg ville spise selv!
Mig! Mig! Jeg vil selv!
Jeg vil!
Ja, jeg havde også sådan en.
-Mor! -Nej, jeg vil selv.
Selv en skrækkelig 37-årig havde brug for en mor.
Søde ven. Kom her.
Jeg forstår, at hun er i trodsalderen, men det her?
Jeg gav hende bare mad.
Jeg gav hende mad, men hun ville selv.
-Sig farvel til mor. -Farvel, jeg er snart tilbage!
Jeg havde kun øjne for mit barn, og mor for mig.
Hun har tabt sig.
Jeg kommer tilbage.
Hun er en snu tøs, der spiller genert.
Jeg kendte min datters tusind udtryk,
men jeg havde svært ved at tyde min mors udtryk.
Dengang anede jeg ikke,
at jeg en dag ville huske min mor
gennem billeder af hende med akavede udtryk.
Herregud, dit stædige barn.
Hvorfor lytter du ikke til din mor?
Selvom du er mit barnebarn,
gør det mig lidt trist, når du gør min datter ked af det.
Den person, du tager mest for givet i verden,
er den person,
som er den mest dyrebare for mig.
Så vær sød ved min datter.
Pas på min datter i mange år.
Okay?
Sov, sov Lul dig i søvn
Min baby sover sødt
Af en eller anden grund…
Seriøst?
…føltes det så akavet at sige tak.
Hvem bad dig gøre rent? Hvorfor gjorde du rent på badeværelset?
Gå i seng. Det er jo din fridag.
Mor, det er præcis derfor, jeg ikke ringer til dig.
Hej, er du også i trodsalderen?
Sig nu bare tak.
Jeg kan se på dine øjenbryn, at du er taknemmelig.
Sæt hende nu ned.
Du siger jo, at du får cupping mod rygsmerter.
Seriøst, med Sae-bom er det første gang i mit liv,
at jeg føler mig så afmægtig.
Hvordan kan hun være så stædig?
Hun siger aldrig ja første gang.
Det har du rigtig godt af.
Du har en datter, der ligner dig.
Du blev også irriteret på mig, ikke?
Hvordan opfostrede du tre børn?
Du bør altid tage kyllingelårene og gøre, hvad du vil i livet.
Du må leve på en måde, så du ikke bliver bitter.
Hvis du tvivler på, om det er det værd, og om det er rigtigt,
kan dit barn mærke det.
Hun ved det bare ved at se på dit ansigt.
Du er hele Sae-boms univers lige nu.
Men
det varer ikke længe.
Pludselig en dag
befinder du dig helt i baggrunden af dit barns liv.
Så gør du bare flere af de ting, du har lyst til.
Mor, fortryder du noget?
Du kunne ikke gøre, hvad du ville.
Men jeg ville alt det, jeg gjorde.
Oh Ae-sun, den ensomme forældreløse, Oh Ae-sun, stuepigen,
Oh Ae-sun, der gik ud af gymnasiet.
Min mest vidunderlige titel
har altid været at være Geum-myeong og Eun-myeongs mor.
Jeg har levet mit eget helt usædvanlige liv.
Hav ikke ondt af mit liv.
Jeg tror,
jeg mangler moderinstinkt.
Nogle gange bliver jeg så vred…
…og ender med at råbe ad hende.
-Jeg går vist fra forstanden. -Ingen er født som mor.
Dit barn vil vokse, og det vil du også.
Sae-bom.
Skal du tygge morgenmaden 100 gange igen i morgen?
Skal du skifte tøj ti gange?
Hvorfor er du så hård ved mig hver morgen?
Hvorfor?
Hvis jeg spiser hurtigt, tager du afsted tidligere.
Når jeg er færdig med min mad,
går du jo på arbejde.
Er det derfor, du gør det? Vil du ikke have, jeg går?
Undskyld, jeg råbte ad dig forleden, okay?
Det må du undskylde.
Kom her.
Søde lille ven.
Mor elsker dig, Sae-bom.
Jeg elsker dig højt, okay?
Kys.
En mors datter var selv ved at blive mor.
Mor håbede, hendes datters tid med sit eget barn ikke ville blive hård.
GEUM-MYEONG: INGEFÆR-TE SAE-BOM: GRØNTSAGER
CHUNG-SEOP: HVIDLØG
Mor skar altid i sin egen tid for at give mere tid til mig.
-Skat. -Hvad er der?
Pengene, vi har sparet til Sae-boms klaver?
Kan vi bruge dem på min mor og far?
Jeg har en fornemmelse af,
at jeg er nødt til at gøre det nu.
Skat.
Ja?
Hvorfor spørger du?
Du er den, der skal træffe beslutningerne.
Hvad nu? Skal jeg tage sokkerne af igen?
Patient 109, fortsæt til skranke to.
Hvad koster det?
Det er dyrere i Seoul, ikke?
Jeg insisterer på det her, så hold op med at udskyde det.
Forældre skal behandle deres børn med respekt.
-Hold jer raske af respekt. -Jeg nøjes med blodprøven.
Far, dine knæsmerter er kroniske.
Mor, cupping kurerer ikke alt.
-Hvad koster det? -Jeg nøjes med blodprøven.
Hej, Yong-geon!
Jeg er i Seoul.
Nej, det kan jeg ikke.
-Nu det går bedre… -Ja, det er rigtigt.
…lærer han at spille akustisk guitar.
Far? Guitar?
Ja. Bare gå videre uden mig.
Andre spillede guitar i deres ungdom, men din far fik aldrig prøvet det.
Kim Kwang-seok er hans idol.
Okay.
Han har en hobby for første gang i sit liv.
FORHOLDSREGLER FOR ENDOSKOPI
Jeg sagde jo, vi skulle fjerne dine alderspletter.
Hvornår er du blevet så gammel?
Nej, jeg siger bare…
Jeg vil ikke med.
Hvad er der?
Beder de dig om at komme?
Der er fordi…
Jeg kan ikke bygge på muren.
Jeg skal ikke bygge på den mur.
Dong-myeong…
Jeg skal ikke…
Dong-myeong…
Dong-myeong.
Fars…
…Dong-myeong.
Dong-myeong.
Far blev ved med at råbe…
Dong-myeong!
…det navn, han ikke havde kunnet få sig til at sige før.
Dong-myeong.
Den dag så mor…
Dong-myeong.
…fars fængsel for første gang.
Muren?
"Jeg skulle ikke være gået ned for at bygge på muren.
Jeg skulle ikke være gået."
Det var det, han sagde.
Din far blev også ved med at gentage Dong-myeongs navn.
Så forstod jeg endelig,
hvorfor vi aldrig kunne tale om Dong-myeong.
Nå…
Jeg spurgte, hvornår jeg skulle ind, men de sagde, jeg var færdig.
Far, er du sulten? Jeg henter lige, hvad du vil have.
-Svinekød? -Svinekød?
Ja.
I deres hjerter…
…var der en grav,
lille, men enorm.
Brum.
Dyt.
Du er utrolig.
Har du kommet her al den tid?
Du troede, jeg kom i morgen, så du kom i dag?
Det er jo i morgen.
Jeg havde det på fornemmelsen, så jeg fulgte efter dig.
Dong-myeong vil gerne se begge sine forældre på sin fødselsdag.
Det her er anderledes.
Familier samles og besøger forældrenes gravsted,
men hvor barnet hviler…
Jeg kunne ikke
se dig i øjnene.
Hvordan kan vores barn være her alene?
Åh nej.
Vores baby må være bange igen.
Vores baby må være bange.
Deres fodspor skabte en jævn sti,
og gennem alle fire årstider
forblev graven, hvor deres barn lå, den smukkeste af alle.
Hvor Dong-myeong lå,
blev der efterladt nuttede og hjerteskærende ting.
Lad os gå.
Lad os tage hjem.
Hjem igen.
Nu forstår jeg endelig, hvorfor vi aldrig kunne tale
om Dong-myeong.
Når skylden overskygger længslen, kan mindet aldrig blive værdsat.
Han var vores yngste, og vi elskede ham så højt.
Han var sådan en lille engel.
Vi fik i det mindste lov til at have en engel i fire år.
Hvis jeg skulle gøre det igen, ville jeg gøre det.
Vi vil møde ham igen i livet efter døden.
Og den dag, hvor vi vil møde ham igen, kommer nærmere.
Det vil jeg ikke.
Bare Dong-myeong ikke kommer, når jeg dør.
Jeg bad hver dag,
om at Dong-myeong måtte glemme alt om os.
Ligesom jeg savner ham, hvis han er alene
og savner os, det er…
Jeg tænkte på, om han kunne holde det ud… at savne os så meget.
Hvornår får jeg den at se?
Hvad hedder dagens digt?
"Den herligste onkel."
Onkel Dong-myeong.
Når jeg fortalte børnene om onkel Dong-myeong,
føltes det så underligt.
Det føltes underligt, men…
…jeg var glad.
Måske ville Dong-myeong føle sig mindre ensom.
Det er underligt,
men jeg føler, at jeg er blevet en mindre dårlig mor.
Hør nu her. Hvordan skulle du kunne være en dårlig mor?
-Hunde får hunde, og køer får køer, ikke? -Hallo?
-Hvad med en engel? -Ja?
-Og Dong-myeong var en engel. -Vent.
Hver nat, når du sover,
gør jeg mig umage for at holde din ryg i skak.
Jeg har så travlt med at presse vingerne tilbage i ryggen på dig,
at jeg kan ikke sove.
Far, Yang Star vil tale med dig.
Ikke mor? Mig? Vil hun tale med mig?
Væk børnene. Lad os tage hjem.
-Hej, Yang Star. -Kommer hun i avisen igen?
Mor? Hun er lige her.
Ville du ikke tale med mig?
-Ja. -Hun vil tale med mig, ikke?
Okay.
Hvad er der?
Ja.
Lige som det begyndte at gå godt,
netop som man sænker paraderne…
Virkelig?
Hvad? Hvad er der?
…netop som himlen betaler alt på én gang,
lyder der en stemme:
"Undskyld."
Det er bare en ekstra kontrol.
Det er sikkert ingenting.
Og hvis der er noget, kan alt behandles nu om dage.
-Hr. Yang Gwan-sik. -Ja.
Vent ved blodprøverummet.
Hvorfor i alverden sker det? Hvordan kan Stålhjerte gøre det mod mig?
Far.
Bare rolig.
Vær ikke bange.
Jeg er her. Jeg er lige her, okay?
Jeg er slet ikke bekymret.
Jeg kender min egen krop.
Vi vidste ikke,
hvor skrøbelig Stålhjerte i virkeligheden var.
-Mor. -Ja.
Græd ikke, uanset hvad lægen siger.
Ikke din far. Ikke din far…
Der er ingen i verden så god som din far.
Mor. Mor?
-Ja? -Stoler du ikke på mig?
Selv hvis han er syg, skal jeg nok få ham rask.
Ja, jeg stoler på dig.
-Det gør jeg. -Så græd ikke foran far.
Far er også lidt chokeret.
Du har haft leddegigt i lang tid.
Du har udholdt smerten længe.
Symptomer på myelomatose kan forveksles med leddegigt,
hvilket forsinker diagnosen.
Myelomatose er en form for blodkræft.
Det er som en fjern slægtning til leukæmi.
Han kendte knap en eneste popsang,
og det var så irriterende, når far troede, at alle pigebands var Sung Yu-ri.
Men far ville jo bare snakke med sin datter.
Han var også en person, som ville spille guitar.
Men jeg lod, som om jeg ikke vidste det.
Folk, der holder ud, kommer, når sygdommen er blevet værre.
Det har udviklet sig til nyresvigt. Har du ikke mærket noget?
Du må have været meget træt.
Så…
Hvad sker der så nu?
Som det er nu,
skal det behandles med det samme. Det er livstruende.
Sådan er det.
Himlen var så hård mod min far,
som kun lige var begyndt at høre Kim Kwang-seok.
Ja.
Du behøver ikke hente os.
Det er ikke bare en dag eller to, Geum-myeong.
Det er ikke nødvendigt. Det bliver for meget for dig.
Her.
Bare rolig.
Jeg skal nok sørge for, du kommer dig.
Alt bliver godt.
Kom.
De 24 sessioner med kemoterapi smeltede selv Stålhjerte.
Mor glemte, hvilken årstid det var.
Hej, Blomst-sun. Se de blomster.
Den slags ting bringer digte frem.
Har du skrevet digte? Hvornår må jeg se dem?
Du elsker blomster, men du ser kun på mine fødder.
Du får problemer, hvis jeg lader dig falde.
Tag et kig. Lad os se på dem sammen.
Næste år tager vi til Zhangjiajie for at se efterårsbladene.
Møgungen Mi-suk var der. Hun pralede helt vildt.
Hvorfor holder du min hånd så hårdt? Er du bange for, nogen tager mig fra dig?
Hvis du ikke er ved min side, har jeg ingen.
-Ved du ikke det? -Du har da vores børn.
Nej, det har jeg ikke.
De har deres egne familier nu.
Min elskede byrde.
Ae-sun, min byrde.
Som børn, når jeg tænkte på, at din onkel ikke gav dig trommefisk,
blev jeg så vred, at jeg ikke kunne sove.
Lige siden da
har denne byrde boet i mit hjerte.
Så sørg for at overvinde det her.
En enlig mor er også en byrde for sine børn.
Lad mig ikke blive gammel og alene.
Nej da. Jeg kan da ikke forlade dig.
Jeg ville aldrig lade min kære Ae-sun helt alene.
Fars tid kom og gik som kirsebærblomster.
-Det var hårdt, ikke? Fik du kvalme? -Ikke rigtig. Det gjorde ikke ondt.
Selvfølgelig var det smertefuldt. Hvordan kan det ikke gøre ondt?
-Hr. Yang Gwan-sik. -Ja.
Drik det her. Drik det, okay?
-Hr. Seo Ji-won. -Ja.
Fik I taget blodprøven?
Nej. De sagde nedenunder, at vi skulle komme herop først, så…
Procedurerne er skrevet her.
Åh.
-Gå nu. -Undskyld?
-Gå udenfor. -Det her…
Du kan ikke bare gå ind. Bare læg dem herude.
Undskyld, det så jeg ikke.
Det står lige her.
Frøken Park Gyeong-ja. Kom ind.
Er det okay, at han spiser kød?
Nogen sagde, at kød ikke ville være godt for ham at spise.
Alt er godt for ham.
-Vi ses i næste måned. -Er det okay for ham at få moxibustion?
Jeg har hørt, at moxibustion kan være godt.
Vil du spørge om alt det, du fandt på nettet?
-Patient 832. -Næste, tak.
Er det ikke os? Jeg har nummer 832 her.
I kan ikke bruge nummeret til modtagelsen her ved betalingsskranken.
-Jeg er med. Så dette nummer er… -Det står skrevet derovre.
Så det er…
Fortsæt venligst til skranke syv.
Er 835 her ikke?
Hjælp os nu lige. For hendes skyld!
I er så mange her.
Så hvorfor ikke hjælpe dem, der har problemer?
Hvad er der galt?
Og hvorfor sukker du? Hvorfor sukker du i ansigtet af os?
-Skat. -Det her er nyt for os.
Hvorfor skældte du hende sådan ud?
Føler I jer bare så overlegne?
I finder på ting, kun I ved,
og behandler os udenforstående som fjolser.
Hun er også klog. Hun er klogere end dig!
-Mor, hvad er der galt? -Hej.
Hvorfor har du så travlt? Kom altid med os på hospitalet.
Det er en regel nu. Forstået?
Det er, fordi far er syg.
Smerten gør ham irritabel.
Bare migræne får folk til at føle sig irritable.
Han var ikke sur på dig. Det ved du jo.
Du tror, far altid er på min side, ikke?
Det er han ikke.
Hvis du og jeg skændes, vil far helt sikkert tage dit parti.
Jeg er måske hans nummer et, men du er nummer nul.
For far er du Herskerringen fra Ringenes Herre.
Du er urørlig.
Patient 848, gå venligst til skranke fire.
Far så mor for sig.
Han så hende sidde der alene
i en fjern fremtid.
Afbestil den.
Få en fællesstue til i morgen.
Stuen er ikke til dig, men så mor kan slappe af.
Okay?
Jeg kunne aldrig have betalt en privat stue til dig.
-En datter som dig er som at få jackpot. -Så bliv rask, og betal mig tilbage.
Pas Sae-bom for mig, og hold din svigersøn i skak.
Han er god ved dig, ikke?
Han er vildt forelsket i mig.
Jeg kommer med ham i morgen og vasker dit hår…
Går du?
Vil du nu ikke have, jeg går? Hvad sker der her?
Bliv i nat. Det er en privat stue.
Se, der er en pude til den pårørende.
Her er så rart. Hvor meget koster det mon?
Skat, tag hjem til Geum-myeong, og gør lidt rent.
Hun bliver her i nat.
Latterligt. Manglende mental og økonomisk kompetence?
Så de tog mors klassepræsidentskab?
-Læreren var skør. -Et røvhul.
-Utroligt.
Så mor nikkede damen en skalle?
Hun brækkede krodamens næse med hovedet.
Så du så mor der?
Så du hende ligge ved Dong-myeongs grav?
Det gjorde jeg.
Jeg fulgte i al hemmelighed efter hende. Jeg frygtede, hun ville hoppe i havet.
Hvordan kom hun videre?
Dengang
var din mor kun 28.
Otteogtyve.
Da jeg friede til hende,
lovede jeg at gøre hende til digter
eller få hende på universitetet eller til fastlandet.
Jeg troede ikke, jeg kunne opfylde noget af det.
Men din mor er begyndt at skrive.
At se hende skrive gør mig så glad.
Din mor vandt engang skrivekonkurrencen.
Hun var den bedste i klassen.
Så fantastisk er din mor.
Hun kunne være blevet så meget mere.
Vær god ved hende. Pas godt på hende, okay?
Far, du er så irriterende.
Du bad mig blive, så du kunne sige det.
Det er svært at være min datter.
Jeg overlader min kone i din varetægt.
Hvor tror du da, du skal hen?
Du får ikke lov.
Jeg er ikke engang voksen endnu.
Du skal opdrage mig mere.
Hvorfor har du travlt med at forlade os?
Geum-myeong,
du fik mig til at føle, jeg kunne fange hvaler
fra min lille båd.
Du lærte gangetabellerne først af alle.
Du kom på universitetet i Seoul.
Du godeste.
Jeg var overvældet, men trist.
Jeg savnede dig hver dag.
Jeg ked af det over for min datter.
Men over for din mor
er jeg uudholdeligt ked af det.
Jeg kan ikke sove.
Så bliv ved mors side i længere tid.
Bliv lidt længere.
Geum-myeong.
Det vil jeg da også gerne.
Det vil jeg virkelig gerne.
For mig…
…betyder din mor alt i verden.
Behandl hende ikke som en byrde. Bliv ikke frustreret.
Bliv ikke irriteret på hende.
Vær sød ved hende.
Vær sød.
Hvordan skal jeg…
Hvordan skal jeg sige farvel til dig?
Far.
Undskyld, far. Jeg er så ked af det.
Undskyld, jeg blev irriteret på dig.
Jeg…
Jeg er ked af, at jeg altid skynder mig at lægge på.
Men…
Jeg gjorde det ikke, fordi jeg var irriteret.
Det var aldrig derfor, far.
Det ved jeg godt.
Selvfølgelig ved jeg det.
Min datter er den bedste.
Jeg havde en kærlig far.
Kommer far eller ej?
Men min far havde ikke en kærlig datter.
"En drage i en å."
Hvorfor hader jeg det udtryk?
Hvem gavner det, hvis en drage rejser sig fra åen?
Fundamentet, det ældste barn. Jeg er træt af det hele!
Yang Geum-myeong!
Hans kærlige anmodning om at være sød ved min mor
svier stadig i mit hjerte.
Skal jeg leve som dig? Skal jeg det?
Jeg ville ikke leve som dig.
Jeg hader tanken om at leve efter din evne.
Dig og dine køleplastre, men hvad gjorde du for mig?
Vi tog far for givet,
som om han altid ville være vores.
Kan han blive hjemme?
Det er det, han virkelig vil.
Om det så bare er for en stund.
Han vil se havet.
Hvis han er hjemme,
skal han nok få det bedre.
Far.
Du sidder ned, så du ikke belaster ryggen.
Og du kan sidde i den stol og lytte til Kim Kwang-seok.
Jeg har gennemsøgt internettet for at finde den LP, og…
Din guitar…
Far, hvad…
Hvorfor…
Hvorfor er du så tynd?
Far.
Far, hvorfor?
Kom her.
Du er far. Hold masken.
Far, hvad sker der?
Jeg bad dig høre på mig.
Jeg ville købe en Mercedes til dig. Jeg ville købe din båd tilbage!
Det ved jeg godt. Far har holdt øje med dig.
Du har været en god søn.
Det ved jeg godt. Det har jeg altid vidst, men…
Jeg…
Din bror døde tre dage efter din fødselsdag.
Du må leve uden fødselsdag.
Det er ikke fair!
Jeg vil ikke!
Eun-myeong, kom herud.
Eun-myeong, vælg en af delene.
Vi kan få riskage derhjemme eller spise tangsuyuk ude på din fødselsdag.
Du må vælge en af delene.
Robotlegetøj og tangsuyuk.
-Skal det være vores hemmelighed hvert år? -Ja.
Husk at holde det hemmeligt.
Du siger det til din søster, ikke?
Din lille sladrehank.
Jeg tror, du kan lide mig bedre end Geum-myeong.
Spis det her.
Det var kun for mig.
Du gjorde det i al hemmelighed.
Det har jeg vidst hele tiden.
Jeg valgte bare at huske det, jeg selv ville.
Din sladrehank.
Du plaprer løs igen.
Jeg er sådan en lortesøn.
Er det ikke at fornærme din far?
Tanterne høstede dem her.
Det forbandede hav.
Det må være ked af, at du er syg, så det gav endnu mere.
Havet giver uendeligt, selv om vi høster af det hele livet.
Din søn er her, mor.
Se at få vasket op.
Vask op, og spis.
For os var far havet.
Vi afhang alle af, at han ville leve.
Denne lille pige købte mig en kirsebærcola og bad mig skrive kontrakt med hende.
Hun ville gøre mig til en berømt forelæser.
Helt ærligt, så fandt jeg det latterligt.
Men efter at have set firmaets navn, besluttede jeg at give det en chance.
Den næste taler, jeg præsenterer jer for, er en,
der gør en forskel i verden.
Her er Yang Geum-myeong, direktør for Ever Study.
Åh gud.
Det er Geum-myeong.
Vi skulle betale vores gæld tilbage.
Vi gjorde vejen til hans afsked til en fest.
Hej, jeg hedder Yang Geum-myeong.
Da jeg studerede i Japan,
brugte jeg den her til at optage forelæsninger og høre dem.
Jeg kunne ikke sproget godt, og det her var alt, jeg havde at gøre med.
"Tænk bare, hvis jeg altid kunne have læreren i min hånd?"
En dag var jeg hjemme og kiggede i bogreolen.
Så ramte noget mig som en tung mursten.
Der var min mors
meget gamle arbejdsbog til optagelsesprøve.
Taler hun om mig?
Min mor var virkelig en fantastisk person.
Hun var klog og flittig og ønskede virkelig
at færdiggøre sine studier.
Hvis min mor havde haft adgang til undervisning i sin hånd dengang,
ville hun have studeret nat og dag.
Hun ville være nået så langt.
Uden at bo i en universitetsby eller få dyr privatundervisning
bør en digterpige på en ø kunne studere, hvis det er det, hun vil.
Jeg synes, at alle,
hvem de end er, hvornår og hvor de end måtte være,
skal have mulighed for at studere, hvis de virkelig vil.
Og sådan fødtes
Ever Study
af min mors drøm.
Det er helt utroligt.
Hvad laver hun?
Hun er god til at fortælle historier.
Antallet af højhastighedsinternetbrugere oversteg 10 millioner på det tidspunkt,
og mobilenhederne kom frem.
Videoopkald genforenede familier splittede af krig.
Jeg vidste, at onlineforelæsningernes æra kom.
Jeg fortsatte med den ubarmhjertige flid, jeg har arvet fra min far.
Hun nævnte også mig.
Der var ting,
vi måtte vise vores far for enhver pris.
For at ære Jejus haenyeoers historie og mod
åbnes Haenyeo-museet officielt i dag.
Åbningen af et museum dedikeret til Jejus haenyeoers historie og mod
giver verden mulighed for at kende haenyeoerne.
At blive inkluderet på listen over verdensarvssteder
beviser at vi er i live, vores kultur er også levende, og…
I live!
Ja, vi er i live.
Vi er i live!
Med Jejus haenyeoers modstandsdygtige pionerånd…
Seriøst? Tror du, du bliver en god søn sådan?
Tage penge fra min pung og købe A-reum et pandebånd?
Det er Jeong A-ram, ikke A-reum.
Skat, har du lavet de highlights på ham?
-Åbn op. -Se ham lige.
Du går i skole med det hår for at se A-reum, ikke?
-Far ved alt. -Din far ved alt. Han er eksperten.
Men, far, hvorfor griner du hele tiden?
Du griner altid, når jeg skælder Che-il ud.
Vi skifter side i livet, ikke?
Man høster, som man sår. Det har du godt af.
Hvad?
Skat.
Hvad? Hvad er der nu?
Det er helt utroligt.
Hvad er der med den her familie? Der er aldrig fred.
Hvad nu?
Du holdt dit løfte.
Du holdt ét af dine tre løfter.
"Til hjertet, der forlader mig."
Af Oh Ae-sun fra Dodong-dong, Jeju.
Før troede jeg, jeg måtte holde din hånd For at føle dens varme
Men nu ved jeg, du er hos mig Selvom du ikke er ved min side
Nu hvor jeg har et varmt gulv
Er det bare tanken om dig Der varmer hele mit hjerte
Jeg lever, fordi månen stadig er der Også om dagen
Så hvis du skal gå Så gå som de rolige bølger
Efter 50 år Kan du endelig sætte mig ned og være fri
Min kære elskede Du har arbejdet så hårdt
Min kæreste elskede Tak for alt det, du har været igennem
Du har grædt så meget på det seneste.
Ser du? Du holdt et af løfterne.
Nu hvor mit digt er udgivet i en bog, er jeg digter.
Uden mig ville du have udgivet for længe siden.
Jeg kunne ikke gøre det uden dig.
Jeg kunne ikke skrive digte som det der.
Herregud. Forbandede Ae-sun.
Min byrde, Ae-sun.
Er du glad?
Jeg er glad.
Jeg er så glad.
De kysser.
En ridetur?
Jeg er tung.
Hold nu op, børnene ser på. Opfør jer ordentligt.
På grund af jer tror børnene, kærlighed er alt.
Køb 100 eksemplarer til fiskeriforeningen. Gør det nu bare.
Mor bad hele natten, at tiden ville stoppe den dag,
og at bonussporet aldrig ville ende.
Skat.
Lad os bare leve sådan her.
Jeg vil bare gerne leve sådan her i fem år til.
Nej,
lad os være sammen alle årstider
bare én gang til, okay?
Jeg var vred over, jeg ikke kunne holde bare ét
af de tre løfter,
men nu hvor du skriver digte,
her jeg det meget bedre.
Så meget bedre.
I vores næste liv…
…holder jeg fem, nej, ti løfter.
Skal vi være sammen i næste liv?
Vil jeg mon…
…møde dig i det næste liv?
Hvorfor?
Vil du da ikke møde mig igen?
Den slags velsignelser rammer aldrig to gange.
Hvorfor skulle kun jeg leve i blomsterhimlen?
Du led hele livet på grund af mig.
Takket være dig
var jeg aldrig ensom en eneste dag.
Ikke en eneste dag.
Hvor kunne man finde et liv som dette?
Ae-sun.
Ja?
Jeg vil bede om en sidste tjeneste.
Når min tid kommer…
…så græd ikke meget.
Når Oh Ae-sun græder,
knuser det mit hjerte.
Så kan jeg ikke gå som de rolige bølger.
Det, jeg vil se…
…i mine sidste øjeblikke…
…er dit smil.
Takket være dit smil
har hele mit liv været fyldt med glæde.
Herregud.
Kan du ikke engang gøre det for mig?
Klap mig på ryggen.
Sov, sov
Lul dig i søvn
Sov, sov
Lul dig i søvn
Min baby…
Jeg savner hende så meget.
…sover sødt
Sov nu Sov nu
Den sorte hund kommer
Kom og hjælp min baby med at sove
Så hjælper jeg dine hvalpe med at sove
Min mor sagde altid,
at der var svære dage, men aldrig ensomme.
Hendes liv var et paradis.
Du godeste.
Far klappede os på ryggen hele sit liv.
Han gav os al den styrke, han havde, lige til det sidste.
Skat, du kører galt.
Stop, og kør ind til siden.
-Jeg kommer nu. -Det er fint.
Der er ingen biler.
-Der er ingen biler på vejen. -Ingen biler?
Far, gå ikke, før jeg kommer. Vent på mig.
Himlen viste os en sidste nåde,
så vi kunne følge ham på vej.
Far, jeg er her. Far, jeg er lige her.
Far, jeg bliver her.
Far, du skal ikke være bange.
Undskyld, far.
-Far, jeg elsker dig. -Undskyld, far. Far…
-Far. -Skat.
Undskyld, far.
De sidste ansigtsudtryk, som far så,
var fyldt med en sorg,
som han aldrig havde set før.
Du skulle have været bedre ved dig selv. Hvorfor er du ældet så hurtigt?
Men du er stadig den samme.
Jeg er også blevet ældre.
Nej.
Du er den samme.
I mine øjne har du ikke forandret dig
i de sidste 50 år.
Der var en pige i drengens liv.
Hele sit liv havde drengen beskyttet pigens verden.
Tak, skat.
Du har levet et godt liv.
Et helt fantastisk liv.
Var det godt?
Var vores tid sammen god?
Den var mere end perfekt.
Så vidunderlig, at jeg ikke kunne have bedt om mere.
Med blikket fastholdt på den ene person, der var indprentet i hans liv…
…fik far lov
at sove længe for første gang.
Han havde efterladt sine sidste gaver.
Din far bad mig give dig den. Lige meget hvad.
Far
havde aldrig hævet det beskedne beløb, jeg sendte til dem.
Han brugte aldrig pengene,
så jeg spurgte ham hvorfor.
Han sagde, at du troede, de penge betød så meget for ham.
Hvad tænkte han mon på?
De 100.000 won, du sendte,
bragte din far en lykke, der var en million won værd.
Alt, hvad han ejede,
var den lille plads i garderoben.
Far, du er så irriterende.
Fars ubetingede kærlighed var slut,
mens min lige var startet.
Den skide Mercedes.
Din far syntes, du skulle have en.
Du skulle leve et fantastisk liv.
Hvad er kilometertallet?
Du er fuldstændig
ligesom min datter.
Du bruger hårnåle og mister dem hver dag.
Hvorfor køber jeg dem, når du bare mister dem?
Mors skatkammer
var fyldt med 50 års ømhed.
Det indeholdt hans hjerte, hans uendelige hjerte.
Skat, hvad skal jeg gøre?
Hvordan skal jeg leve videre?
Hold op med at lave omeletruller.
Du kunne ikke spise sujebi efter Dong-myeongs død.
Når jeg er væk, vil du hade synet af omeletruller.
Hvis børnene beder dig bo hos dem senere,
så bare giv efter, og gør det, okay?
Hvis du er her alene,
vil jeg græde.
Du godeste.
Hvornår tog han alt det ned?
Du havde travlt.
Du havde så travlt, min mand.
Ligesom hun vidste, at månen var på himlen om dagen,
fortsatte mor
med at bo sammen med far.
AT SE MIN ELSKEDE VENDE TILBAGE HVER DAG GENNEM DEN DØR, HAN GIK UD AD OM MORGENEN.
DET VAR ET MIRAKEL HVER DAG.
Jeg er nået langt.
Det er jeg virkelig.
Nu skal jeg bare fortsætte.
OH AE-SUN
Ligesom sne dækkede verden,
lagde tiden et tæppe over den larmende sorg…
…og vinteren kom.
Jeg kommer tilbage.
Jeg kommer snart tilbage.
Nej…
Det er fordi, min mand er derovre.
Se.
Jeg skrev hele bogen. Jeg gjorde den færdig.
Jeg sender Dem mine forældres 70 år.
Det er en historie, der ikke må glemmes.
Fra Yang Geum-myeong, ældste barn af Yang Gwan-sik og Oh Ae-sun.
De ord, der har ligget gemt dybt i dit hjerte hele livet.
Så bliver det bedst.
Lærer, gider du farve mit?
Hvorfor beder du mig altid om at gøre alting for dig?
Du burde vænne dig til at gøre ting selv.
Brug tid på at tegne alene.
Tal med dig selv lidt.
Spil kort.
På den måde kan du holde dig rask.
Ensomhed kan gøre dig syg.
Hov.
Hvorfor giver du mig ting?
I går var jeg på restaurant med min datter og hendes mand.
Jeg bestilte min egen mad.
Det er takket være dig.
Takket være min lærer, Ae-sun.
"Analfabet" af Jeong Gong-rye.
Jeg skulle dykke Jeg kunne ikke gå i skole
Og jeg skammede mig hele livet
Når de spørger Hvad jeg vil have på menuen
Synker mit hjerte
Men i går bestilte jeg selv Hvad jeg ville have
Jeg bestilte en særlig sushi
Den smagte himmelsk
Lærer.
-Spis noget. Her. -Hvorfor giver du mig ting?
-Du er så køn. -Minder jeg dig om din datter?
Det ville have været fantastisk,
hvis min datter kunne være som dig, med et skrivebord.
Tænk at leve som din lærer, sidde ved et skrivebord og skrive.
Gid min mor var her til at pille mandarinerne.
Jeg ville invitere hende på en særlig sushi.
Det, jeg helst har villet sige i mit liv…
Mor.
Mor!
Andre bliver 90 eller 100,
så hvorfor havde du så travlt?
Blev du født på ny i denne vidunderlige verden?
Jeg håber, du sidder ved det skrivebord, du har ønsket, og lever som en chef.
MIN DATTER
Hej. Hvad er der?
Ikke meget. Det samme som altid.
Hvad?
Lige pludselig?
Du sagde, I ikke kom i denne måned.
Åh nej, jeg skulle ikke have givet din tante den sure kimchi.
Mor, hold op med at tage mere mad frem, og sæt dig ned.
Du kan lide den sur, og Eun-myeong kan lide den frisk.
Jeg skal altid lave dem hver for sig.
I tager livet af mig.
Mor, der havde været ensom indtil i går, blev pludselig til en ung pige igen.
Deres båd have nettene fulde.
Mor, se. Det er Lim Young-woong.
Åh nej.
Hvorfor er du så vild med Lim Young-woong?
Jeres far elskede Kim Kwang-seok.
Han lærte at spille denne sang.
Men han sang den aldrig for mig,
for at jeg ikke skulle græde.
Men så hørte jeg Young-woong synge den.
Og så græd jeg.
Mor, hvordan forbliver du så evigt ung?
Hun var stadig som et blomsterblad.
HAENYEO-MUSEET
UNESCO IMMATERIEL KULTURARV MED OPTRÆDEN AF HAENYEOER
Hun havde stadig drømme.
Jeg tager med dig på hospitalet.
Du behøver ikke spørge børnene.
Jeg passer dig, hvis du bliver syg.
Pas lidt på dig selv, ikke?
Se på din mave.
Vores svigerbørn vil grine ad dig. Og farv dit hår. Herregud.
Gør det for mig.
Farv mit hår.
Er der en aldersgrænse for første kærlighed?
Ti nu stille.
-Hvis ikke, kan vi… -Sæt mig af her.
-Hvorfor vil du ud af en kørende bil? -Bare se ligeud, og kør.
Er jeg da din chauffør?
I en årstid, der stadig var ungdommelig,
stod mor, hvis liv stadig var farvet i blomsterfarver.
Du bliver aldrig gammel, vel?
Det er ikke noget særligt.
Var der stor forskel for dig mellem 30'erne og 40'erne?
Føler man det samme som 70-årig? Det lyder udmattende.
Det er det samme.
Der er ingen forskel.
Du føler det samme indeni,
men når du ser dig i spejlet,
ser du en gammel kvinde.
Det er det eneste, ældning er.
Svigermor, den er her!
Det var ikke phishing.
FORLAGET HAVBLOMSTEN
Jeg gjorde det klart,
at min søster er en stor kanon, og at jeg ejer en franchise.
Jeg troede, forlaget ville bede os
betale mere i sidste øjeblik for at udgive digtsamlingen.
Men det var reelt nok.
Jeg må være vanvittig.
Der står "Oh Ae-suns digtsamling".
Mor.
Jeg vil vædde med, at far griner og er glad nu, ikke?
Hvad? Bedstemor laver sit trick igen.
FOR ALT DET, DU HAR VÆRET IGENNEM
REDAKTØRENS KOMMENTAR DENNE FINE HISTORIE BRAGTE MIG TIL TÅRER
"UNDSKYLD. TAK. JEG ELSKER DIG."
CHEFREDAKTØR
MENTAL OG ØKONOMISK KOMPETENCE
Så I er her for at se blomsterne. Hvad synes I om dem?
De minder mig om min første kærlighed.
-Din første kærlighed. -Så gå tilbage til hende.
Hye-ran. Du bliver snavset.
Undskyld mig, frue. Hvad laver du derovre? Jeg er jo her.
Hvem er du kommet for at se?
Min svigermor sagde, jeg skulle gå til den smukke dame.
Hvem skulle det så være?
Hvem er det så?
LILLE NAR
DEN DAG, VI BLEV LIGE GAMLE
JEG MISTEDE MIN MOR SOM TIÅRIG HUN EFTERLOD SINE TRE BØRN SOM 29-ÅRIG
DA JEG BLEV 29 GRÆD JEG SOM EN TIÅRIG IGEN
Vent.
Græder du?
Ja.
Hvad er der med mig?
Hvor kommer de tårer fra?
Er det så godt?
Det er bare…
Jeg er så…
Så…
Hvordan skal jeg forklare det?
Stolt af hende.
Så stolt.
OH AE-SUN
INDHOLD
ET ØJEBLIKS FORÅR DEN BRÆNDENDE SOMMERSOL
Hvordan vil du gerne fejre din debut?
Bare sig det. Hold dig ikke tilbage.
Din datter er en stor kanon nu. Hun har endda købt et hus til dig.
Kom på besøg oftere.
Mit ønske, før min tid kommer, er at se min travle datter hundrede gange mere.
Hvorfor siger du dog sådan noget?
Jeg ser dig knap ti gange om året, fordi du har så travlt.
Jeg vil gerne se dig hundrede gange til.
Jeg sagde jo, du burde tage til Seoul med mig.
Hvorfor tager du på plejehjemmet så tit?
Selv når man er gammel, vil man gerne have sin plads i verden.
Jeg vil ikke behandles som en simpel statist.
Jeg ville bare hygge mig, hvis jeg var dig.
Du har haft så travlt hele livet.
For at sige sandheden, tager jeg derhen, fordi jeg kan lide det.
Når jeg er der, kalder de mig "lærer".
Jeg er faktisk kravlet op ad livets rangstige.
Fra en haenyeos datter, som græd hver dag ved havet,
til digterpigen, som altid var så flov…
Nu har vi et hus og en båd.
…til en kaptajns kone, fyldt med overvældende glæde…
…til formand Oh,
til en dame, der fileterer fisk på markedet,
til en slags lærer på 70
og endelig til digteren Oh Ae-sun.
I livet ved man aldrig, hvad der sker, før man er der.
Det ville have været en skam, hvis jeg havde opgivet halvvejs.
Jeg er så glad for, at jeg valgte at leve videre.
Så…
Er det forår for dig igen?
Ja.
Ja, det er forår igen. Forår.
Jeg troede,
at livet gik fra forår til sommer, efterår og så vinter,
men jeg tog fejl.
Nogle gange føles det som vinter.
Nogle gange som forår.
Jeg har haft masser af forårsdage.
Halvfjerds års stjerner samledes og dannede Mælkevejen.
Jeg har haft mange strålende øjeblikke.
Så utroligt mange.
Mit livs 70 år tilbragt i blomsterhimlen, de findes alle i denne bog.
De mange minder, hun begravede i sit hjerte,
står nu i fuldt flor.
Så…
Er du glad?
Ja.
Jeg er glad.
Jeg er så glad.
Min mor stråler nu i de smukkeste farver.
Til min eneste elskede.
Fra jeg var ni år til nu,
takket være dig,
har mit liv været forår hver dag.
Bogen her ville ikke eksistere, hvis det ikke var for dig.
Indtil det forår, vi mødes igen,
vil jeg leve, som om det var forår hver dag.
Kom her.
Hvis jeg bliver digter en dag, tager jeg todelt tøj på som de berømte.
Og hvis jeg bliver rig,
vil jeg bo i et toetagers hus og have en yndig hund.
Og vores børn skal spille klaver.
Jeg vil spise ude næsten hver dag.
Jeg vil køre Jeep og gå med Ray-Bans.
-Kan du lide biler? -Ja.
Kan du lide noget?
Sammen kører vi alle mulige steder i den bil.
Selv til Amerika.
Jeg er vild med det!
Vi kan gå rundt hånd i hånd og gøre lige, hvad vi vil.
Jeg er også vild med det.
Lad os lave alle mulige ting, så længe vi lever.
Lige, hvad vi vil!
Til dem i deres årstider,
altid så unge og sarte.
Med anger, taknemmelighed
og den dybeste respekt.
For alt det, I har været igennem.
"HVIS DU IKKE KAN, SÅ TRÆK DIG. VI ER HER ALTID FOR DIG."
Tekster af: Else Katrine Nielsen