WHEN LIFE GIVES YOU TANGERINES
Saammeko lisää kalmarikeittoa? -Tulee.
Luemmeko satua vai emme?
"Kylä sijaitsi…"
Tervetuloa!
Pieni hetki. Kutsumme teitä pian.
Odottakaa täällä.
Sanoinhan, että jono on pitkä.
Viimein kellot alkoivat karkeloida metsän siimeksessä.
Maksupäätteen tahdissa.
En pääse eläkkeelle Ae-sunin takia.
Hygieniaskandaali vaikuttaa käsintehtyihinkin mykyihin.
Lintuinfluenssan aiheuttama painajainen toistuu nyt mykyravintoloissa.
MEKIN SYÖMME TÄÄLLÄ
Käärin tämän sinulle. Teen hienon käärön. Kas tässä.
Suu auki.
Älä mulkoile santsaavia asiakkaita.
Syödäänpäs sitten.
Sinun miniäsi päihittää omani.
En halua sitä. Syö sinä, ukki.
Kummalle ukille annat sen? Kummalle?
No sillä lailla.
Älä kysy suu auki.
Saammeko lisää keittoa? -Tulee!
Lisää keittoa. -Meillekin.
Tulossa.
Laitat keittoon liikaa kalmaria. Siksi sitä santsataan.
Lisätkää kalmarikeitto ruokalistaan tai jäätte tyhjin käsin.
Palkataan lisää väkeä. Sinulla on liikaa hommaa.
Kuka sanoi, että tämä on minulle liikaa?
Pahuksen raha sai äitini tanssimaan.
Singing in the rain
Miksi lasket portaat alas noin? Loppuivatko vaihdevuodet?
En tiedä. Outoa. Olen vain innoissani. Tällaistako on olla vauras?
Meillä on kiire aamusta iltamyöhään.
Jaksan kuitenkin vaivatta, kun kassakone käy.
Oletko onnellinen? -Olen tosi onnellinen.
Kenties taivaat ovat nuukailleet ja siunaavat meitä kaikkia nyt kerralla.
MM-kisojen toimitukset,
verovapaat kaupat ja All In -elokuvan kuvaukset Jejussa.
Löysimme Cheol-yongin nettikaupasta,
ja näyttelijä suositteli ravintolaa. Miten tämä kävi?
Ihan kuin olisimme äkisti saaneet valtavan bonuksen.
Kuule, meidän pitäisi mennä matkalle. Mennään Guamiin ja Kiinaan.
Se pahuksen Mi-sukkin pääsee reissaamaan. Miksi minä en pääsisi?
Miksi sanot häntä aina pahuksen Mi-sukiksi?
Jos jokainen päivä olisi tällainen, haluaisin elää tuhansia vuosia.
Singing in the rain
Ahkerat kivisiä peltoja kyntäneet vanhempani pystyttivät nyt maamerkkejä.
ALKUPERÄINEN KALMARIRAVINTOLA
Se pahuksen Mi-suk.
Kehtaakin kutsua paikkaansa alkuperäiseksi.
Omitteko kaikki Jejun kalmarit? Hankitteko patentin?
Patentoitko itse lusikkasi laittamisen toisen soppaan?
Ei vai tulitko patentoimaan jalkahierontaa?
Sanoinhan jo, että varpaissani oli kramppi.
Vaihda kyltti ja ruokalistasi!
Antaa hänen olla. Itse asiassa parempi vain, että saamme kilpailua.
Miten niin?
Aito tavara käy aina paremmin kaupaksi kopion rinnalla.
Saammeko lisää kalmarikeittoa? -Toki.
Allekirjoita tähän.
DDUKBAEGIN KALMARIKEITTO 4 000 WONIA
Eräälle henkilölle jopa äiti hävisi aina.
Hei, tytär.
Minä halusin syödä sen itse!
Minä halusin! Minä!
Minäkin olin saanut kukistajani.
Äiti!
Minä halusin itse!
Jopa uhmakas 37-vuotias tarvitsi äitiään.
Voi sentään. Tulehan.
Hän on uhmaiässä, mutta tämä menee yli.
Minä vain syötin tyttöä. Hän halusi syödä itse.
Sano äidille heippa. -Heippa, palaan pian!
Minä näin vain lapseni. Äiti näki vain minut.
Hän on laihtunut.
Palaan pian.
Ovela tyttö, muka olevinaan niin ujo.
Tiesin tuhansia tyttäreni ilmeitä,
mutta tuskin saan mieleeni yhtäkään ilmettä äidiltä.
En aavistanut, että jonain päivänä muistaisin äidin -
vain valokuvista, joissa hän poseerasi vaivaantuneesti.
Senkin itsepäinen lapsi. Mikset kuuntele äitiäsi?
Vaikka olet lapsenlapseni, harmistun, jos väsytät tytärtäni liikaa.
Itsestäänselvyytenä pitämäsi henkilö -
on minulle kaikki kaikessa.
Ole kiltti tyttärelleni.
Pidäthän huolta tyttärestäni tulevaisuudessa. Joohan?
Nuku, nuku, keinu uneen
Vauvani hyvin nukkuu
Jostain syystä kiittäminen tuntui kiusalliselta.
Kuka pyysi sinua siivoamaan? Miksi siivosit kylpyhuoneen?
Jatka uniasi. On vapaapäiväsi.
Äiti, juuri tästä syystä en halua sinua kylään.
Hei, uhmakas 37-vuotias. Sano vain kiitos.
Pystyn lukemaan sinua kulmakarvoistasi.
Laske hänet alas. Olet menossa selän kuppaukseen.
Sae-bom on elämäni ensimmäinen asia, jonka takia asiat eivät suju, kuten tahdon.
Miten hän voi olla niin itsepäinen? Joka asiaan pitää suostutella.
Siitäs sait. Olet tismalleen kuin tyttäresi.
Sinuakin varmaan ärsytti.
Miten kasvatit kolme lasta?
Itselleen on aina säästettävä paras pala. Pitää tehdä, mitä tahtoo.
Katkeroidut, jos et elä omaa elämääsi.
Jos epäröit asioiden mielekkyyttä tai oikeellisuutta,
lapsesi aistii sen vain vilkaisulla.
Tällä hetkellä olet Sae-bomin koko maailma.
Sitä ei kestä kauan.
Jonain päivänä olet vain taustahahmo lapsesi elämässä.
Tee siis enemmän sitä, mitä haluat.
Oletko katunut mitään? Et voinut tehdä kaikkea, mitä halusit.
Tein kaiken, koska halusin tehdä sen.
Yksinäinen orpo Oh Ae-sun, piika Oh Ae-sun ja koulupudokas Oh Ae-sun.
Hienoin tittelini on ollut Geum-myeongin ja Eun-myeongin äiti.
Olen elänyt upean elämän tavallani. Älä sinä sääli minua.
Ehkä minulta puuttuu äidin vaisto.
Joskus vain suutun ja huudan Bomille.
Taidan olla sekoamassa.
Kukaan ei synny äidiksi.
Lapsesi kasvaa, ja niin sinäkin.
Sae-bom. Aiotko pureskella aamupalasi sata kertaa huomennakin?
Vaihdatko vaatteesi kymmenen kertaa? Miksi olet minulle niin vaikeaa joka aamu?
Miksi?
Jos syön aikaisin, lähdet aikaisemmin.
Kun olen syönyt ja pukeutunut, menet töihin.
Siksikö teet niin, etten lähtisi vielä?
Anteeksi, että huusin sinulle sinä yhtenä päivänä. Se oli äidin syytä.
Halataan. Voi, kulta.
Äiti rakastaa sinua, Sae-bom. Rakastan sinua tosi paljon. Suukkoja.
Äidin tytär oli kasvamassa äidiksi itse.
Äiti toivoi, ettei tyttärellä olisi lapsensa kanssa vaikeaa.
GEUM-MYEONG: TEETÄ / SAE-BOM: KASVIKSIA CHUNG-SEOP: VALKOSIPULIA
Koko ikänsä äiti luopui ajastaan minun aikani hyväksi.
Kulta. -Mitä?
Voisimmeko käyttää vanhempiini ne rahat, joita säästimme Sae-bomin pianoon?
Minulla on sellainen tunne, että kadun sitä, jos en tee niin nyt.
Rakas. -Niin?
Miksi sitä minulta kysyt? Sen kuin päätät.
Mitä nyt? Riisunko sukat taas?
Asiakas 109, luukku kaksi.
Paljonko tämä maksaa? Lääkäri on tyyriimpi Soulissa.
Lykkäisitte vain tarkastusta, jos en olisi varannut aikaa.
Vanhempienkin pitää kunnioittaa lapsiaan.
Pysykää siis terveinä. -Otan sitten vain verikokeen.
Isä, polvikipusi on krooninen. Äiti, kuppaus ei paranna kaikkea.
Paljonko tämä lysti oikein maksaa? -Verikoe riittää.
Terve, Yong-geon! Olen Soulissa. En pääse.
Nyt kun meillä menee hyvin, isäsi opettelee soittamaan akustista kitaraa.
Isäkö? Kitaraa, vai?
Juu. Pitäkää tunti ilman minua.
Isältäsi meni ohi, kun muut soittivat nuorina. Hän fanittaa Kim Kwang-seokia.
Hänellä on harrastus ensimmäistä kertaa elämässään.
VALMISTAUTUMINEN ENDOSKOPIAAN
Minähän halusin poistattaa maksaläiskäsi.
Milloin sinusta tuli niin vanha?
Ei, vaan… En halua mennä.
Mitä? Pyytääkö joku sinua jonnekin?
Juttu on niin…
En voi mennä rakentamaan tulvamuuria.
Minun ei pidä mennä rakentamaan muuria.
Dong-myeong…
Kunpa en…
Dong-myeong…
Dong-myeong. Dong-myeong.
Isän…
Dong-myeong. Dong-myeong.
Pitkän aikaa isä huhuili…
Dong-myeong!
…nimeä, jota hän ei ollut aiemmin kyennyt sanomaan.
Dong-myeong.
Sinä päivänä äiti näki ensimmäistä kertaa, minne isä oli vangittuna.
Tulvamuurista, vai?
"Kunpa en olisi mennyt rakentamaan tulvamuuria."
Niin hän sanoi.
Isäsi myös toisteli Dong-myeongin nimeä.
Vihdoin minä tajusin,
miksi emme ikinä pystyneet puhumaan Dong-myeongista.
Kysyin, milloin minut nukutettaisiin, mutta toimenpide oli kuulemma tehty jo.
Eikö sinulla ole nälkä? Tuon, mitä haluat.
Porsaankylkeä. -Porsaankylkeä, vai?
Sydämissään he kantoivat -
pientä mutta valtavaa hautaa.
Olet uskomaton. Oletko kaiken aikaa käynyt täällä leikkimässä?
Luulit, että tulen huomenna, joten tulit tänään.
Huomenna on se päivä.
Aavistin, että tulisit tänään, joten seurasin sinua.
Dong-myeong haluaa nähdä molemmat vanhempansa syntymäpäivänään.
Tämä on erilaista.
Perheet kokoontuvat yhteen ja vierailevat vanhempien haudalla,
mutta lapsen haudalla…
En olisi voinut katsoa sinua silmiin.
Miten vauvamme pärjää omillaan?
Voi ei.
Vauvamme on varmaan peloissaan taas. Häntä varmaan pelottaa.
Heidän askeleensa uursivat polun maahan.
Kaikkina vuodenaikoina heidän lapsensa hauta pysyi siisteimpänä.
Dong-myeongin leposijalle laitettiin söpöjä mutta sydäntäsärkeviä asioita.
EKALUOKKALAINEN
Mennään.
Mennään kotiin.
Takaisin kotiin.
Vihdoin ymmärrän, miksi emme kyenneet puhumaan -
Dong-myeongista.
Kun syyllisyys painaa ikävää enemmän, aika ei koskaan kultaa muistoa.
Hän oli meistä nuorin. Me jumaloimme häntä.
Hän oli enkeli.
Ainakin saimme pitää enkeliä neljä vuotta.
Kokisin sen kaiken uudelleen.
Voimme tavata hänet taas tuonpuoleisessa.
Jälleennäkemisemme päivä lähestyy.
En halua sitä. Toivon, ettei Dong-myeong käy luonani, kun kuolen.
Rukoilin joka päivä, että Dong-myeong unohtaisi meidät kokonaan.
Ikävöin häntä niin kovasti,
että jos hän yksin ikävöisi meitä, se olisi…
Minua huoletti, ettei pikkuinen kestäisi moista ikävää.
Milloin näytät sen?
Mikä on runosi nimi tänään?
"Ihana setä."
Dong-myeong-setä.
Tuntui oudolta puhua lapsenlapsille Dong-myeong-sedästä.
Se tuntui oudolta, mutta olin onnellinen.
Ehkä Dong-myeong olisi vähemmän yksinäinen.
Outo juttu, mutten koe itseäni enää yhtä huonoksi äidiksi.
Kuulehan. Miten voisit olla huono ihminen?
Koirat saavat koiria ja lehmät lehmiä.
Kuka sitten saa enkelin? Sanoithan, että Dong-myeong on enkeli.
Joka yö, kun nukahdit, näin vaivaa vartioidessani selkääsi.
Minulla oli kova työ pitää siipiäsi aloillaan.
Ei siinä ehtinyt itse nukkua.
Isä, perheen stara pyytää puhelimeen.
Minuako eikä äitiä?
Herätä lapset. Mennään kotiin.
Hei, Geum-myeong.
Onko hän taas lehdessä?
Äitikö? Hän on tässä. Luulin, että haluat puhua minulle.
Niin.
Hän haluaa puhua minulle.
Vai niin.
Mitä nyt?
Aivan.
KIITOSLAATTA
Juuri kun kaikki oli kääntynyt parhain päin…
Niinkö?
Mitä? Mikä on?
…taivaat maksoivat myöhästyneet palkkansa kertarysäyksellä sanoen:
"Olen pahoillani."
He haluavat tehdä uuden tarkastuksen. Tuskin se on mitään.
Vaikka olisikin, kaikki on hoidettavissa nykyään.
Herra Yang Gwan-sik. -Kyllä.
Odottakaa verikoehuoneella.
Miten ihmeessä Terässydän voisi pettää minut näin?
Isä. Älä huoli. Älä pelkää.
Minä olen täällä tukenasi.
En ole yhtään huolissani. Tunnen kyllä oman kehoni.
Emme tienneet, miten hauras Terässydän todella oli.
Äiti. -Niin?
Älä itke, vaikka lääkäri sanoisi mitä. -Isäsi toipuu kyllä.
Maailmassa ei ole ketään isääsi parempaa.
Äiti.
Niin? -Etkö luota minuun?
Vaikka isä olisi sairas, hoidan hänet kuntoon.
Luotan minä sinuun.
Älä sitten itke isän edessä. Hänkin on poissa tolaltaan.
Teillä on ollut nivelreuma pitkän aikaa.
Olette kestänyt kipua liian pitkään.
Multippelin myelooman oireet sekoitetaan välillä nivelreumaan,
jolloin diagnoosi viivästyy.
Multippeli myelooma on eräänlainen verisyöpä.
Se on leukemian kaukainen sukulainen.
Isä tunsi tuskin yhtäkään poplaulua.
Oli turhauttavaa, kun isä kysyi joka tyttöryhmästä, oliko siinä Sung Yu-ri.
Isä halusi vain jutella tyttärelleen.
Hänkin oli henkilö, joka halusi soittaa kitaraa.
Mutta en tiennyt sitä tai teeskentelin niin.
Jos kipua sietää hyvin, tauti selviää usein vasta, kun tila on pahentunut.
Tauti on jo johtanut munuaisten vajaatoimintaan. Ettekö tiennyt?
Olette varmaan ollut väsynyt.
Eli -
mitä nyt tapahtuu?
Ilman välitöntä hoitoa nykyinen tila voi olla vaarallinen.
Niin asia on nyt.
Taivaat olivat niin ankaria isälle,
joka oli vasta alkanut pitää Kim Kwang-seokista.
Niin. Ei sinun tarvitse hakea meitä.
Käymme siellä useamman kerran.
Älä suotta. Väsyisit vain.
Katsotaanpa.
Älä huoli. Pidän huolen, että paranet.
Sitten kaikki on hyvin.
Mennään.
24 kemoterapiakertaa sulatti jopa Terässydämen.
Äiti unohti, mikä vuodenaika oli.
Hei, Kukka-sun. Katso näitä kukkia.
Ne inspiroivat runosuonta.
Oletko kirjoittanut runojasi? Milloin kuulen niitä?
Rakastat kukkia, mutta katsot vain jalkojani.
Olet pulassa, jos annan sinun kaatua.
Katso nyt. Katsotaan kukkia yhdessä.
Mennään ensi vuonna Zhangjiajieen katsomaan syksyn lehtiä.
Se pahuksen Mi-sukkin rehentelee reissullaan minkä ehtii.
Miksi pidät kädestäni niin tiukasti? Pelkäätkö, että joku vie minut pois?
Ilman sinua minulla ei ole ketään. Tiedäthän sen?
Onhan sinulla lapsemme.
Eihän. Heillä on omat perheensä.
Rakas taakkani Ae-sun.
Kun lapsena ajattelin, miten et saanut rummuttajia setäsi luona,
olin niin vihainen, etten saanut unta.
Siitä lähtien olen kantanut taakkaa sydämessäni.
Sinun on siis paras parantua.
Yksinhuoltajaäiti on taakka lapsilleen.
Älä anna minun vanheta yksin.
En tietenkään. En voi jättää sinua.
En rohkenisi jättää rakasta Ae-suniani ypöyksin.
Isän aika kului kirsikankukkien lailla.
Se oli varmaan rankkaa. Etkö voinut pahoin?
En oikeastaan. Ei se sattunut.
Tietysti sattui. Miten muka ei olisi sattunut?
Herra Yang Gwan-sik. -Kyllä.
Juo tämä.
Herra Seo Ji-won. -Kyllä.
Saitteko verikokeen?
En. Minun käskettiin tulla tänne ensin.
Järjestys lukee tässä. -Voi että.
Menkää ulos. -Anteeksi?
Ulos. -Tämä…
Ette voi vain rynnätä sisään. Laittakaa ne tähän.
En nähnyt kylttiä.
Se lukee tuossa.
Rouva Park Gyeong-ja. Tulkaa.
Voiko hän syödä lihaa?
Kuulin, ettei liha olisi hyväksi. -Hyvä ruokavalio on hänelle hyväksi.
Nähdään taas.
Voiko hän mennä moksaukseen? Se tekee kuulemma hyvää.
Aiotteko käydä jokaisen nettineuvon läpi?
Asiakas 832. -Seuraava.
Eikö olekin vuoromme? Minulla on numero 832.
Vuoronumeronne on vastaanottoon. Tämä on maksuluukku.
Ymmärrän. Tämä numero on siis…
Se lukee tuossa. -Tämä on…
Menkää luukulle seitsemän.
Eikö 835 ole täällä?
Ottaisitte meidät.
Täällä on paljon työntekijöitä.
Ettekö voi auttaa virheen tehneitä?
Mitä sinä nyt?
Mitä tuo huokailu on olevinaan? Miksi huokailette päin naamaa?
Kulta. -Mistä moista tietäisi?
Oliko häntä pakko vähätellä? Oletteko itse niin virheetön?
Keksitte omat sääntönne ja ilkutte, kun asiakkaat eivät osaa.
Hänkin on fiksu, fiksumpi kuin sinä!
Äiti, mikä hätänä? -Hei.
Olet sinäkin kiireinen.
Saat tästä lähtien tulla aina mukaamme sairaalaan. Onko selvä?
Isäsi on sairas. Kipu tekee hänet ärtyiseksi.
Pelkästä migreenistäkin ärsyyntyisi.
Ei hän ollut sinulle vihainen.
Luuletko, että isä on aina puolellani?
Ei ole. Jos me kaksi riitelemme, isä on takuulla puolellasi.
Saatan olla ykkönen, mutta tulet sitäkin ennen.
Olet kuin sormus Sormusten herrasta. Isä varjelee sinua hengellään.
Asiakas 848, luukku neljä.
Isä saattoi nähdä äidin.
Hän näki äidin istuvan aulassa yksin kaukaisessa tulevaisuudessa.
Peru tämä. Laita minut huomenna neljän hengen huoneeseen.
En hankkinut yksityistä huonetta sinulle vaan äidin viihtyvyydeksi.
En saisi sinulle yksityistä huonetta.
Olen onnekas sinunlaisestasi tyttärestä. -Parane sitten pian ja maksa takaisin.
Vahdi Sae-bomia ja pidä hänet kurissa.
Kohteleehan vävyni sinua yhä hyvin? -Hän on minuun lääpällään.
Hän tulee huomenna auttamaan hiustesi pesussa.
Oletko lähdössä?
Enkö saisi mennä? Ajat minua aina tieheni. Mistä nyt tuulee?
Jää yöksi. Tämä on yksityinen huone.
Näissä huoneissa on tyyny vieraallekin. Onpa mukavaa.
Paljonko tämä huone maksaa?
Mene sinä Geum-myeongille siistiytymään. Hän jää luokseni yöksi.
Eikä. Henkisen ja taloudellisen pätevyyden puutteestako äidiltä meni puheenjohtajuus?
Sekopääope. -Mulkku.
Samperin mulkku. -Uskomatonta.
Äiti siis löi sitä naista?
Hän mursi majatalon eukon nenän päällään.
Näitkö äidin siellä makaamassa Dong-myeongin haudalla?
Näin.
Seurasin häntä salaa. Pelkäsin, että hän hyppäisi mereen.
Miten hän pystyi jatkamaan?
Äitisi oli silloin vasta 28-vuotias.
28-vuotias.
Kun pyysin häntä naimisiin, lupasin tehdä hänestä runoilijan,
lähettää yliopistoon tai mantereelle.
Luulin, etten pystyisi täyttämään yhtäkään toivetta,
mutta äitisi kirjoittaa taas. Sen näkeminen ilahduttaa minua.
Äitisi voitti kerran kirjoituskilpailun.
Hän oli lukionsa priimus.
Niin upea äitisi on.
Hän on sanoinkuvaamattoman lahjakas.
Ole hyvä hänelle. Pidäthän hänestä huolta?
Olet tosi ärsyttävä. Käskit jäädä sanoaksesi tuon.
Säälin tytärtäni loppuun asti. Jätän vaimonikin kontollesi.
Minne oikein luulet meneväsi? En halua sitä.
En ole vielä tarpeeksi iso. Kasvata minua vielä ennen kuin menet.
Miksi sinulla on kiire lähteä?
Geum-myeong,
sinun ansiostasi tunsin kuin olisin saanut valaan pienessä veneessä.
Opit kertotaulun ensimmäisenä. Sitten menit Soulin yliopistoon.
Herttinen. Olin liikuttunut mutta pahoillani puolestasi joka päivä.
Olen pahoillani tyttäreni puolesta.
Mutta kun ajattelen äitiäsi, olen niin pahoillani, että koskee.
Unikaan ei tule.
Pysy sitten äidin rinnalla pidempään. Vähän pidempään vain.
Geum-myeong. Totta kai haluaisin jäädä.
Haluaisin todella jäädä.
Äitisi on minulle kaikki kaikessa.
Älä kohtele häntä taakkana. Älä turhaudu häneen.
Älä ärsyynny hänelle. Ole hänelle kiltti.
Ole hänelle kiltti.
Miten minä…
Miten voisin hyvästellä sinut?
Isä.
Anna minulle anteeksi, isä.
Anteeksi, että olen ärsyyntynyt sinulle.
Anteeksi, että kiirehdin aina lopettamaan puhelumme.
En minä oikeasti ollut ärsyyntynyt.
Ei se ikinä siitä johtunut, isä.
Tiedänhän minä. Tietenkin tiedän.
Tyttäreni on paras.
Minulla oli rakastava isä.
Tuleeko isä vai ei?
Mutta isälläni ei ollut rakastavaa tytärtä.
"Puron lohikäärme." Inhottaa kuulla koko asiasta.
Ketä hyödyttää, jos lohikäärme nousee purosta?
Ei huvita olla esikuva ja esikoinen enää. -Yang Geum-myeong!
Isän rakastava pyyntö olla kiltti äidille kirpaisee minua yhä.
Pitäisikö minun elää kuten sinä? Sitäkö haluat?
Tein sen, koska en halua elää kituutellen kuten sinä.
Haisit aina kylmäpakkaukselta. Mitä teit hyväkseni?
Pidimme isää itsestäänselvyytenä, kuin hän olisi luonamme aina.
Saako hän asua kotona?
Sitä hän haluaa. Hän haluaa olla kotona vaikka vain hetken.
Hän haluaa nähdä meren.
Kotona ollessasi tulet kuntoon.
Isä. Istu alas, jotta selkäsi saa tukea.
Voit istua tuolilla ja kuunnella Kim Kwang-seokia.
Etsin tätä LP:tä kaikkialta netistä. Kitarasi…
Isä, miten…
Miten olet laihtunut noin?
Isä.
Miksi?
Tulehan tänne. Olet isä. Älä nolaa itseäsi.
Mikä sinulla on, isä?
Sinunhan piti suojella minua.
Lupasin ostaa sinulle Mersun ja veneen.
Olen seurannut sinua kaiken aikaa.
Olet ollut hyvä poika.
Tiedän jo. Tiesin sen aina, mutta…
Minä…
Veljesi kuoli kolme päivää syntymäpäiviesi jälkeen. Ei niitä sovi juhlia.
Mutta se ei ole reilua!
En tahdo! En tahdo!
Eun-myeong, tule tänne.
Sinä saat valita.
Tehdäänkö riisikakkuja kotona vai syödäänkö tangsuyukia ulkona?
Synttäreillä ei saa molempia. -Robottilelu ja tangsuyuk.
Jatkanko niiden ostamista salaa? -Joo jatka.
Pidä tämä sitten salassa.
Kerrot kuitenkin siskollesi, senkin kielikello.
Tykkäät minusta enemmän kuin Geum-myeongista.
Ota nämäkin.
Ostit niitä vain minulle. Ostit ne minulle salaa.
Tiesin kaiken aikaa.
Päätin vain muistaa, mitä tahdoin.
Senkin kielikello. Kanteletko minusta nyt?
Olen kusipää.
Loukkaatko minua nyt tuolla lailla?
Tädit pyysivät nämä.
Se pirun meri on varmaan harmissaan, että sairastelet, ja antoi enemmän.
Meri antaa loputtomasti, vaikka kalastaisimme koko ikämme.
Äiti, poikasi täällä.
Siistiydy nopeasti ja tule syömään.
Isä oli meremme.
Me kaikki turvauduimme häneen.
Tämä pieni henkilö osti minulle kirsikkakolan -
ja tarjosi sopimusta kanssaan.
Hän tekisi minusta julkkisluennoitsijan. Pidin ajatusta naurettavana,
mutta nähtyäni yrityksen nimen päätin antaa sille tilaisuuden.
Seuraavaksi esittelen henkilön, joka mullistaa maailmaa.
Yang Geum-myeong, Jokaisenkoulun toimitusjohtaja.
PÄIVÄN MERKKIPUHUJA
Hyvänen aika. Siinä Geum-myeong on.
Meidän oli maksettava velkamme. Valaisimme isän jäähyväispolun fanfaarein.
Hei, olen Yang Geum-myeong.
Kun opiskelin Japanissa,
tallensin tällä luentoja ja kuuntelin niitä yhä uudestaan.
En osannut kieltä. Voin tukeutua vain tähän laitteeseen.
Ajattelin, että olisipa hienoa kantaa opettajaa kädessäni.
Lapsuuden kotini kirjahyllyssä näin jotain, josta sain oivalluksen.
Hyllyllä oli äitini vanha yliopiston sisäänpääsykoekirja.
Puhuuko hän minusta?
Äiti on ollut upea ihminen koko ikänsä.
Hän oli fiksu ja ahkera ja halusi jatkaa opintojaan.
Jos äiti olisi päässyt käsiksi tunteihin, hän olisi opiskellut täyttä häkää.
Hän olisi päässyt pitkälle.
Vaikka yksityisopetukseen ei olisi varaa,
saaren lukutoukankin pitäisi saada opiskella niin halutessaan.
Uskon, että ihan jokaisella, olipa hän kuka, milloin ja missä tahansa,
pitäisi olla mahdollisuus opiskella niin todella halutessaan.
Ja niin Jokaisenkoulu -
syntyi äitini unelmasta.
Uskomatonta.
Mitä hän nyt?
Aikamoinen myyntinainen.
Internet nopeutui, ja kannettavat mediasoittimet tulivat markkinoille.
Videopuhelut yhdistivät sodan erottamia perheitä.
Olin varma verkkoluentojen aikakauden tulosta.
Toteutin ideaani peräänantamattomuudella, jonka perin isältäni.
Hän mainitsi minutkin.
Oli asioita, jotka meidän piti näyttää isälle hinnalla millä hyvänsä.
Jejun haenyeojen historian kunniaksi Haenyeo-museo avattiin tänään.
Jejun haenyeojen sinnikkyyttä ja historiaa kunnioittavan museon avaamisella -
voimme kertoa haenyeoista maailmalle.
Päästyämme maailmanperintöluetteloon -
näytämme, että me ja kulttuurimme olemme elossa.
Elossa! -Niin, olemme elossa.
Olemme elossa!
Jejun haenyeojen uraauurtavalla sitkeydellä…
Oletko tosissasi? Näinkö hyvä poika toimii?
Ostaa lompakkoni rahoilla A-reumille hiuspannan?
Se on Jeong A-ram eikä A-reum.
Kulta, värjäsitkö pojalle nämä raidat?
Suu auki. -Katso nyt häntä.
Käyt koulua tuossa tukassa vain nähdäksesi A-reumia. Tiedän kaiken.
Isäsi tietää kaiken. Hän on asiantuntija.
Miksi minusta tuntuu, että isä nauraa? Naurat aina, kun riitelen lapseni kanssa.
Olemme vaihtaneet osia. Sitä niittää, mitä kylvää. Siitäs sait.
Mitä?
Kulta.
Mitä? Mikä nyt on?
En voi uskoa tätä.
Mikä tätä perhettä vaivaa? Ei hetken rauhaa. Mitä nyt?
Pidit lupauksesi. Täytit yhden kolmesta toiveestani.
"Sydämelle, joka jättää minut", Oh Ae-sun, Dodong-dong, Jeju.
Nuorena luulin että vain käsikynkässä Tuntisin kätesi lämmön
Nyt tiedän että olet kanssani Vaikket olisi vierelläni
Nyt kun minullakin on lämmin soppeni
Pelkkä ajatus sinusta Lämmittää koko sydäntäni
Tiedän että kuu on yhä taivaalla Jopa päivällä
Lähde liplattavien aaltojen lailla Kun aikasi koittaa
50 vuoden jälkeen Laske minut vihdoin maahan ja ole vapaa
Kultaseni Olet uurastanut niin lujaa
Rakkaani Tämä on kaiken kokemasi kunniaksi
Olet vain itkenyt viime aikoina.
Näetkö? Pidit yhden lupauksistasi.
Nyt kun runoni on julkaistu, olen runoilijakin.
Jos et olisi ollut kanssani, olisit julkaissut ajat sitten.
En pystyisi tähän ilman sinua. En voisi kirjoittaa tällaisia runoja.
Jestas. Pahuksen Ae-sun.
Taakkani Ae-sun.
Oletko onnellinen?
Olen.
Olen tosi onnellinen.
Mummu pussaa.
Reppuselkään, vai? Olen painava.
Lapset katsovat. Vähän käytöstapoja.
Teidän takianne lapset ihannoivat rakkautta.
Osta kalastusyhdistykselle 100 runokirjaa. Teethän sen?
Äiti rukoili koko yön, että aika pysähtyisi siihen paikkaan,
eikä bonusraita loppuisi koskaan.
Kulta. Eletään vain näin.
Haluan vain elää näin vielä viisi vuotta.
Ei, vaan -
nautitaan yhdessä joka vuodenajasta vielä kerran.
Olin seota, kun pelkäsin, etten toteuttaisi yhtäkään lupaustani.
Nyt kun kirjoitat runoja ennen lähtöäni, voin valtavasti paremmin.
Seuraavassa elämässämme pidän viisi, ei vaan kymmenen lupausta.
Oletko kanssani ensi elämässäkin?
Tapaanko sinut taas seuraavassa elämässä?
Miten niin? Etkö halua tavata minua enää?
Moinen siunaus ei koskaan osu kohdalle peräkkäin.
Miksi vain minä saisin elää kukkien keskellä?
Olet kärsinyt koko elämäsi takiani.
Kiitos sinun, en ole ollut päivääkään yksinäinen.
En päivääkään.
Mistä löytäisin tällaisen elämän?
Ae-sun. -Niin?
Minulla olisi vielä yksi pyyntö.
Kun aikani koittaa, älä itke liikaa.
En kestä nähdä, kun itket.
En lähtisi liplattavien aaltojen lailla.
Viimeisenä hetkenäni haluan nähdä -
sinun hymysi.
Hymysi ansiosta koko elämäni on ollut täynnä iloa.
Voi luoja.
Etkö kuuntele minua yhtään?
Taputa selkääni.
Nuku, nuku
Keinu uneen
Nuku, nuku, keinu uneen
Vauvani…
Ikävöin äitiä.
…hyvin nukkuu
Joutuin nyt nukahda Joutuin nukahda
Musta koira pois tepastelee
Musta koira tänne tepastelee
Auta vauvaani nukahtamaan
Niin autan pentujasi nukahtamaan
Äiti sanoi aina, että jotkut päivät olivat vaikeita mutteivat koskaan yksinäisiä.
Hänen elämänsä oli paratiisi.
Voi hyvänen aika.
Isä vietti elämänsä selkäämme taputellen.
Hän antoi meille kaikkensa loppuun asti.
Ajat vielä kolarin.
Aja sivuun. Tulen oitis. -Älä huoli.
Ei täällä ole autoja.
Tiellä ei ole autoja. -Eikö?
Isä, älä lähde, ennen kuin tulen ja näen sinut.
Taivaat osoittivat meille armoa vielä kerran, jotta voimme hyvästellä isän.
Isä, olen tässä. Pysyn tässä.
Isä, älä pelkää. Anna anteeksi, isä.
Isä, rakastan sinua.
Anna anteeksi, isä.
Isä. -Kulta.
Anteeksi, isä.
Viimeinen näky, jonka isä näki kasvoillamme,
oli täynnä ennennäkemätöntä surua.
Olisit ollut lempeämpi itsellesi. Vanhenit niin nopeasti.
Sinä et ole muuttunut yhtään.
Olen minäkin vanhentunut.
Ethän. Olet samanlainen.
Minun silmissäni olet näyttänyt samalta 50 vuotta.
Pojan elämässä oli tyttö.
Koko elämänsä poika piti tytön maailman turvallisena.
Kiitos, kulta.
Olet elänyt hyvän elämän.
Todella mahtavan elämän.
Oliko se hyvä?
Oliko yhteinen aikamme hyvää?
En olisi voinut pyytää enempää.
Se oli niin hyvää, ettei paremmasta väliä.
Katsoen elämänsä rakkautta -
isä nukkui pitkään ensimmäistä kertaa.
Jätettyään viimeiset lahjansa taakseen.
Isäsi pyysi minua antamaan sinulle tämän.
Isä ei ollut ikinä nostanut sitä vaatimatonta summaa, jonka lähetin.
Hän ei käyttänyt rahoja, mutta päivitti pankkikirjaa. Ihmettelin asiaa.
Hänelle merkkasi niin paljon, että lähetit hänelle rahat.
Miksei hän käyttänyt rahoja?
Lähettämäsi 100 000 wonia toi isällesi iloa miljoonan wonin arvosta.
Hänellä oli itselleen vain tuo yksi osa vaatekaapista.
Isä, olet niin ärsyttävä.
Isän toispuoleinen rakkaus oli päättynyt, kun omani oli vasta alussa.
Se pirun Mercedes.
Isäsi halusi ostaa sinulle sellaisen, jotta voisit elää mahtavaa elämää.
Paljonko tällä on ajettu?
Olet totisesti ihan kuin tyttäreni.
Hukkaat hiusneulasi joka päivä.
Miksi vaivaudun ostamaan niitä? Hukkaat ne aina.
Äidin aarreaitta pursui 50 vuotta rakkautta.
Se kätki isän sydämen, joka ei kuolisi koskaan.
Mitä minä nyt teen, kulta?
Miten jatkan eteenpäin?
Älä tee enää munakkaita.
Et kestänyt sujebia Dong-myeongin kuoltua.
Kun olen poissa, itket nähdessäsi munakkaan.
Jos lapset pyytävät sinua luokseen asumaan, anna periksi ja mene.
Suren, jos olet täällä yksin.
Herttinen. Milloin hän siirsi nuo kaikki alas?
Olit niin kiireinen, mieheni.
Samaan tapaan kuin äiti tiesi kuun olevan taivaalla,
hän jatkoi elämistä isän luona.
Kun rakkaani palasi joka päivä Ovesta, josta oli aamulla lähtenyt
Se oli jokapäiväinen ihme
Olen päässyt pitkälle. Toden totta.
Jatketaan.
OH AE-SUN
Samaan tapaan kuin lumi peitti maailman, aika peitti meluisat surut -
ja talvi oli saapunut.
Tulen takaisin. Palaan pian.
Ei, mieheni vain on tuolla.
Katso. Kirjoitin koko kirjan. Sain sen valmiiksi.
Lähetän teille vanhempieni 70-vuotisen tarinan, jota ei pidä unohtaa.
Yang Geum-myeong, Yang Gwan-sikin ja Oh Ae-sunin esikoinen.
Mikä on ollut lähellä sydäntänne koko ikänne?
Se on elämänne runo.
Opettaja, värittäisitkö minun?
Miksi pyydätte aina tekemään kaiken puolestanne?
Totuttelisitte tekemään asioita yksin.
Viettäkää aikaa itseksenne piirtäen.
Puhukaa itsellenne vähän. Pelatkaa korttia.
Niin pysytte terveenä.
Yksinäisyys voi sairastuttaa.
Voi sentään. Miksi annatte minulle omanne?
Kävin eilen ravintolassa tyttäreni ja hänen miehensä kanssa.
Tilasin ruokani itse.
Se on sinun ansiotasi. Kiitos opettaja Ae-sunin.
"Lukutaidoton", Jeong Gong-rye.
En päässyt kouluun Minun piti sukeltaa
Minua hävetti koko ikäni
Kun joku kysyy Mitä otan ruokalistalta
Sydämessäni muljahtaa
Mutta eilen tilasin mitä halusin
Erikoissushilajitelman Joka maistui taivaalliselta
Opettaja.
Ottakaa tästä.
Miksi annatte minulle yhtä sun toista?
Olette niin ihana. -Muistutanko tytärtänne?
Olisi hienoa, jos tyttärenikin istuisi kirjoituspöydän ääressä kuten te.
Olisi kiva elää opettajasi tavoin kirjoituspöydän ääressä.
Olisipa äitini täällä kuorimassa mandariinit.
Tarjoaisin hänelle erikoissushilajitelman.
Eniten halusin sanoa maailmassa…
Äiti.
Äiti!
Toiset elävät 90- tai jopa 100-vuotiaiksi. Miksi lähdit niin aikaisin?
Synnyitkö uudelleen tähän ihanaan maailmaan?
Toivottavasti pääsit sen pöydän ääreen, jonne aina halusit.
TYTTÖNI
Hei, mitä kuuluu?
Ei kummempia. Sitä samaa.
Mitä?
Ihanko ykskaks?
Sinun ei pitänyt päästä tässä kuussa. Menin antamaan happaman kimchin tädillesi.
Äiti, älä tuo enempää ja istu.
Sinä pidät happamasta kimchistä, Eun-myeong tuoreesta.
Sain tehdä ne aina erikseen. Se vasta on sähellystä.
Äiti, joka oli ollut yksinäinen eiliseen asti, oli nuori tyttö taas.
Heidän veneensä oli täysiä verkkoja pullollaan.
Äiti, katso. Se on Lim Young-woong.
Jopas.
Miksi pidät Lim Young-woongista?
Isänne rakasti Kim Kwang-seokia. Hän opetteli kitaraa tämän laulun takia.
Hän ei ikinä laulanut sitä minulle, koska olisin alkanut itkeä.
Sitten kuulin Young-woongin laulavan sen.
Se sai minut itkemään.
Miten pysyt ikuisesti nuorena tyttönä?
Yhä terälehtien kaudella…
HAENYEO-MUSEO
HAENYEO-ESITYS MENNÄÄN YHDESSÄ
…yhä unelmien kaudella…
Muista tulla sairaalaan kanssani.
Älä pyydä lapsia. Hoidan sinua, jos sairastut.
Pidä sinä huolta itsestäsi.
Katso vatsaasi.
Vävysi ja miniäsi puhuvat sinusta pahaa. Ja värjää hiuksesi. Jessus.
Tee se puolestani. Värjää sinä hiukseni.
Onko ensirakkaudella ikärajaa?
Ole jo hiljaa.
Jos ei, voisimme…
Päästä minut ulos.
Miksi haluat ulos liikkuvasta autosta?
Katso eteenpäin ja aja.
Olenko kuskisi?
…yhä lapsenomaisella kaudella -
oli äiti, jonka elämää kukat yhä värittivät.
Ethän vanhene.
Ei vanheneminen ole hullumpaa.
Oliko kolme- ja nelikymppisenä muka niin erilaista?
Tuntuuko 70-vuotiaana samalta? Kuulostaa uuvuttavalta.
Samaa se on. Kaikki on yhtä ja samaa.
Sisällä tuntuu samalta,
mutta peilistä katsoessa näkee vanhan naisen.
Ikääntyminen ei ole muuta.
Äiti, se tuli nyt!
Se ei ollut huijaus.
MERIKUKKAKUSTANTAMO
Sanoin, että siskoni on iso jehu ja minulla on franchising-sivuliike.
Luulin, että kustantaja pistäisi meidät maksamaan runokokoelman julkaisun.
Se ei ollutkaan huijaus.
Olen varmaan järjiltäni.
Siinä lukee "Oh Ae-sun runokokoelma".
Äiti. Isä nauraa nyt takuulla iloisesti.
Mitä? Mummulla on tunteet taas pinnassa.
KAIKEN KOKEMASI KUNNIAKSI
KAUNIS JA UNENOMAINEN KERTOMUS LIIKUTTI KYYNELIIN
"ANTEEKSI. KIITOS. RAKASTAN SINUA."
KUSTANNUSTOIMITTAJA CHLOE H. LEE
HENKINEN JA TALOUDELLINEN PÄTEVYYS
Tulitte katsomaan kukkia. Mitä sanotte niistä?
Kukat muistuttavat ensirakkaudestani. -Muuta sitten rakkautesi luo.
Hye-run, siellä on likaista.
Anteeksi, rouva. Mitä teette siellä? Olen täällä.
Rouva, kenen luokse aioitte?
Anoppi käski tulla nätin naisen luo.
Kumpi se sitten olisi?
Kumpi se olisi?
ÄRSYTTÄVÄ KAKARA
PÄIVÄ, KUN OLIMME SAMANIKÄISIÄ
Äiti kuoli 29-vuotiaana kun olin 10 29 täyttäessäni itkin kuin kymmenen vanha
Hetkinen. Itketkö sinä?
Itken. Mikä minua vaivaa?
Miksi minua itkettää?
Pidätkö runoista noin paljon? -Se on vain…
Olen niin… Siis…
Miten sanoisin tämän?
Olen hänestä ylpeä. Kovin ylpeä.
OH AE-SUN
SISÄLTÖ
KEVÄT SILMÄNRÄPÄYKSESSÄ POROTTAVA KESÄAURINKO
Mitä juhlistaisimme ensijulkaisuasi?
Sano pois vain. Tyttärelläsi menee hyvin.
Ostin sinulle talonkin.
Tule käymään useammin.
Ennen kuin aikani koittaa haluan nähdä kiireisen tyttäreni vielä sata kertaa.
Miksi niin sanot?
Näemme tuskin kymmentä kertaa vuodessa, koska olet niin kiireinen.
Olisin onnellinen, jos näkisin sinut sata kertaa.
Siksi pyysin sinua muuttamaan Souliin luokseni.
Miksi niin kovasti haluat käydä vanhainkodilla?
Vanhanakin haluaa, että elämällä on tarkoitus.
Inhoaisin enemmän, jos olisin muiden silmissä mitätön.
Sinuna minä vain nauttisin olostani.
Olet ollut kiireinen koko elämäsi.
Totta puhuakseni käyn vanhainkodilla, koska olen innoissani.
Minua kutsutaan siellä opettajaksi.
Voisi sanoa, että olen todella edennyt elämässäni.
Olen ollut haenyeon tytär, joka itki joka päivä rannalla,
lukutoukka, jota joka ikinen asia hävetti…
Meillä on nyt talo ja vene.
…kapteenin vaimo täynnä valtavaa iloa,
päällikkö Oh, kalan fileoija torilla,
70-vuotias opettaja ja lopuksi runoilija Oh Ae-sun.
Koskaan ei tiedä, mitä käy, ellei yritä.
Olisi ollut sääli, jos olisin luovuttanut puolivälissä.
Onneksi olen elänyt elämäni.
Onko sinulla taas kevät?
On. Taas on kevät.
Luulin, että elämä soljui keväästä kesään, syksyyn ja sitten talveen,
mutta olin väärässä.
Toisinaan tuntuu talvelta, toisinaan keväältä.
Olen kokenut monta kevätpäivää.
70 vuotta tähtiä muodosti yhdessä Linnunradan.
Olen kokenut monta loistavaa hetkeä. Monen monta.
70-vuotinen elämäni kukkaniityllä on kokonaan tässä kirjassa.
Monet muistot, jotka äiti oli haudannut sydämeensä,
olivat nyt täydessä kukassa.
Oletko siis onnellinen?
Kyllä. Olen.
Olen tosi onnellinen.
Äiti loistaa nyt kauneimmissa väreissä.
Rakkaalleni.
Yhdeksänvuotiaasta tähän hetkeen asti, sinun ansiostasi -
elämäni on ollut yhtä kevättä joka päivä.
Tätä kirjaa ei olisi ilman sinua.
Siihen kevääseen asti, kun tapaamme taas, elän kuin joka päivä olisi kevät.
Tule tänne.
Jos minusta tulee runoilija, käytän kaksiosaista leninkiä kuin julkkis.
Jos minusta tulee rikas,
asun kaksikerroksisessa talossa ja otan söpön koiran.
Lapsemmekin oppivat pianonsoittoa.
Syön ulkona kaiken aikaa.
Minä aion ajaa Jeepillä ja käyttää Ray-Baneja.
Tykkäätkö autoista? -Joo.
Tykkäätkö jostain?
Otan sinut kyytiin, ja menemme kaikkialle yhdessä.
Amerikkaankin.
Ihanaa!
Kuljetaan käsi kädessä ja tehdään, mitä huvittaa.
Minustakin se on ihanaa.
Tehdään kaikkea niin kauan kuin eletään. Tehdään, mitä lystätään!
Vanhempieni vuodenajoille, jotka kerran olivat niin nuoria ja hempeitä.
Katumuksella, kiitollisuudella ja syvimmällä kunnioituksella.
Kaiken kokemanne kunniaksi.
"PERÄÄNNY MAHDOTTOMAN EDESSÄ. PYSYMME AINA RINNALLASI."
Tekstitys: Tiina Valjanen