WHEN LIFE GIVES YOU TANGERINES
Kan vi få mer soppa?
-Visst. -Självklart.
Ska vi läsa det här?
"En by vid…"
Välkomna!
Ni får vänta lite.
-Vi kallar in er snart. -Tack.
Vänta här, tack.
Jag sa ju att det är lång kö här.
Till sist plingade klockorna i hjärtat av skogen.
Till ljudet av kortdragningar.
Jag kan inte gå i pension på grund av Ae-sun.
Dumplingskandalen påverkar även de som säljer hemlagat.
Dumplingsförsäljare upplever en liknande kris som under fågelinfluensan.
-Choi Ji-woo var här. -Jag gör en till dig.
Det här blir jättegott. Här.
Gapa nu.
Sluta glo surt på gäster som ber om mer soppa.
-Ät det här. -Det är inte bra.
Din svärdotter är bättre än min.
Jag vill inte ha det. Ni kan ta det.
Vem ska få det?
Vem ska du ge det till? Morfar eller farfar?
Här. Ja, bra.
Du ska inte fråga med munnen full.
-Kan vi få mer soppa? -Javisst!
-Mer soppa, tack. -Till oss också.
Ja, självklart.
Varför lägger du i så mycket bläckfisk? Det är därför de äter så mycket.
Lägg till soppan på menyn, annars går du back.
Vi måste anställa nån. Du klarar det inte själv.
Skulle jag inte klara det?
De jäkla pengarna fick min mamma att dansa.
Jag dansar i regnet
Jag dansar…
Varför dansar du ner för trappan?
Är klimakteriet över?
Jag vet inte. Det är konstigt.
Jag är så glad. Är det pengarna som gör det?
Vi jobbar hårt från morgon till kväll.
Men kassan fylls med pengar, så jag känner mig inte trött.
Är du lycklig?
Ja, jag är verkligen lycklig.
Himlen var kanske snål mot oss, för nu välsignar den oss plötsligt.
Leveranser under fotbolls-VM. Taxfreebutiker i Jeju.
Och All In filmades i Jeju.
Joonggonara hjälpte oss hitta Cheol-yong.
En skådespelerska gjorde reklam för oss. Hur gick allt till?
Det känns som om vi plötsligt har fått en jättebonus.
Vet du vad?
Vi borde resa.
Vi åker till Guam och Kina.
Den jäkla Mi-suk kan resa, så varför inte jag?
Varför säger du alltid "jäkla" om Mi-suk?
Om varje dag är så här vill jag leva i tusentals år.
Jag dansar i regnet
Mina föräldrar, som plöjt steniga fält,
skapade nu ett populärt turistmål.
DEN URSPRUNGLIGA BLÄCKFISK-RESTAURANGEN
Jäkla Mi-suk.
Hur vågar hon kalla stället "den ursprungliga"?
Har du rätt till all bläckfisk i Jeju? Har du patent på det?
Har du patent på att åka snålskjuts på andras framgångar?
Nej, vänta. Är du här för att få en fotmassage till?
Som jag sa,
så hade jag kramp i tårna!
Ändra den där skylten.
Ändra din meny!
Låt henne vara.
Jag är faktiskt tacksam. Det är bättre att hon konkurrerar med samma sak.
Jaså? Varför då?
Den riktiga varan säljer alltid bättre när den jämförs med en blek kopia.
Kan vi få mer bläckfisksoppa?
Ja, självklart.
Skriv under här, tack.
Men det fanns nån
som även mamma alltid förlorade mot.
Hej, gumman.
Jag sa att jag vill äta själv!
Jag ville det.
Jag ville det!
Och det hade jag också.
Mamma.
Jag ville det!
Även en trött 37-åring behövde sin mor.
Kära nån. Kom hit.
Det är trotsåldern, jag vet, men varför är hon så här?
Jag matade henne bara.
Jag matade henne, men hon ville äta själv.
Säg hej då.
Hej då, jag är snart tillbaka!
Jag såg bara mitt barn, och mamma såg bara mig.
Hon har magrat.
Vi ses snart.
Den lilla rackarungen låtsas vara blyg nu.
Jag kunde alla min dotters uttryck, men knappt några av min mammas.
Jag hade ingen aning då
att jag en dag skulle minnas min mor
bara tack vare foton på henne med lustiga ansiktsuttryck.
Kära nån, ditt envisa barn.
Varför lyssnar du inte på din mamma?
Även om du är mitt barnbarn,
vill jag inte att du sliter ut min dotter för mycket.
Den du tar mest för givet i hela världen
är den person
som är den mest värdefulla för mig.
Var snäll mot min dotter.
Ta hand om min dotter under lång tid.
Sov, sov, vaggas till sömns
Mitt barn sover gott...
Av nån anledning…
Allvarligt?
…kändes det pinsamt att säga "tack".
Vem bad dig att städa?
Och badrummet också?
Lägg dig igen. Du är ju ledig idag.
Det här är varför jag inte vill ringa dig.
Hördu, din trotsåldersmamma,
säg bara tack.
Jag ser på din min vad du känner.
Lägg ner henne nu. Du gör ju koppningsmassage för ryggen.
Jag lovar…
Sae-bom är det första i mitt liv
som inte går som jag tänkt mig.
Hur kan hon vara så envis?
Hon säger aldrig "ja" i början.
Rätt åt dig. Din dotter är precis som du.
Du blev ju också irriterad, eller hur?
Hur kunde du ta hand om tre barn?
Tänk på dig själv också. Ge inte upp allting för din dotter.
Om du inte lever ditt eget liv blir du bitter.
Om du tvivlar på om det är värt det och undrar om det är rätt,
ser ditt barn det.
Hon ser det på ditt ansikte.
Du är Sae-boms hela universum just nu.
Men…
Det varar inte länge.
En dag
blir du bara en bakgrundsfigur i ditt barns liv.
Så gör mer av det du vill göra.
Mamma, ångrar du dig?
Du kunde inte göra allt du ville.
Jag ville göra allt jag gjorde.
Den ensamma föräldralösa Ae-sun, pigan Ae-sun
och Ae-sun som slutade skolan.
Den mest underbara tiden för mig
var som Geum-myeongs och Eun-myeongs mor.
Jag har levt ett härligt liv på mitt sätt.
Tyck inte synd om mig.
Vet du…
Jag kanske saknar moderskänslor. Jag blir så arg ibland…
…att jag skriker på henne.
-Jag håller på att tappa greppet. -Ingen blir mor över en natt.
Ditt barn kommer att växa, och du också.
Sae-bom.
Tänker du tugga maten 100 gånger igen imorgon?
Och byta kläder tio gånger?
Varför är du så besvärlig varje morgon?
Varför?
Om jag äter snabbt, går du tidigare.
När jag har ätit upp maten och klätt på mig,
går du till jobbet.
Är det därför? För att du inte vill att jag går?
Förlåt att jag skrek åt dig häromdan. Jag är så ledsen.
Kom hit.
Kära nån.
Mamma älskar dig, Sae-bom.
Jag älskar dig så mycket.
Får jag en puss.
En mors dotter växte och blev själv mor.
Mamma ville att dotterns tid som mor inte skulle bli för svår.
GEUM-MYEONG: INGEFÄRSTE SAE-BOM: SKURNA GRÖNSAKER
CHUNG-SEOP: SVART VITLÖK
Under hela sitt liv såg mamma till att hon alltid hade tid för mig.
-Älskling. -Vad är det?
Pengarna vi sparat till ett piano till Sae-bom…
Kan vi använda dem till min mamma och pappa?
Jag känner på mig
att jag kommer att ångra mig annars.
Älskling.
-Ja? -Varför frågar du mig?
Det är du som bestämmer det.
Och nu? Ska jag ta av mig strumporna igen?
Nummer 109, till lucka två.
Hur mycket är det?
Är hälsoundersökningar dyrare i Seoul?
Jag betalar så ni slutar skjuta upp det.
Föräldrar ska visa sina barn respekt. Gör det genom att hålla er friska.
Bara blodprov för mig.
Pappa, du har kronisk värk i knäet. Och koppning botar inte allt, mamma.
-Vad kostar det för båda? -Jag tar bara blodprov.
Hej, Yong-geon!
Jag är i Seoul.
Nej, jag kan inte.
Nu när vi tjänar mer…
Ja, det stämmer.
…lär han sig spela akustisk gitarr.
Pappa? Gitarr?
Ja. Gå vidare utan mig bara.
Andra spelade gitarr i sin ungdom, men din pappa kunde aldrig göra det.
Han gillar Kim Kwang-seok.
Han har en hobby för första gången i sitt liv.
ATT TÄNKA PÅ VID ENDOSKOPI
Jag sa ju att vi skulle ta bort dina åldersfläckar.
När blev du så gammal?
Nej, det jag säger är…
Nej, jag vill inte komma.
Vad är det?
Är det nån som vill att du kommer?
Saken är…
Jag kan inte gå för att bygga barriären.
Jag ska inte gå för att bygga barriären.
Dong-myeong…
Jag ska inte…
Dong-myeong…
Dong-myeong.
Pappa ska…
Dong-myeong.
Dong-myeong…
Pappa fortsatte att upprepa…
Dong-myeong!
…namnet han tidigare inte hade förmått sig att säga.
Dong-myeong.
Den dagen såg mamma…
Dong-myeong…
…pappas själsliga fängelse för första gången.
Barriär?
"Jag borde inte ha gått för att bygga barriären."
"Jag borde inte ha gått."
Det var det han sa.
Han sa Dong-myeongs namn gång på gång.
Det var då jag till sist insåg
varför vi aldrig kunnat prata om Dong-myeong.
Så…
Jag frågade när narkosen skulle ta, men de sa att det redan var klart.
Pappa, är du inte hungrig? Jag köper vad du vill ha.
-Samgyeopsal? -Samgyeopsal?
Ja.
I deras hjärtan…
…fanns en grav,
liten men ändå gigantisk.
Brum-brum.
Tut-tut.
Du är otrolig.
Har du kommit hit ensam hela tiden?
Trodde du att jag skulle komma imorgon, så du kom idag? Riten är imorgon.
Jag följde efter dig hit idag.
Dong-myeong vill säkert se båda sina föräldrar på födelsedagen.
Det är annorlunda.
Familjer samlas för att gå till föräldrarnas gravplats,
men där ett barn vilar…
Jag kunde inte se dig
i ögonen.
Hur kan vi lämna honom ensam här?
Åh, nej.
Han är säkert rädd igen.
Han är säkert rädd.
Deras steg skapade en jämn stig,
och genom alla fyra årstider
förblev graven där barnet låg den finaste av alla.
Där Dong-myeong låg
la de söta men hjärtskärande saker.
1:A KLASS YANG DONG-MYEONG
Kom, så går vi.
Vi går hem nu.
Tillbaka hem.
Nu förstår jag äntligen varför vi aldrig kunde tala
om Dong-myeong.
När skuld väger tyngre än längtan kan det aldrig bli ett kärt minne.
Han var den yngsta, och vi avgudade honom.
Han var en liten ängel.
Vi fick åtminstone hålla i en ängel i fyra år.
Jag skulle göra det igen om jag måste.
Vi får träffa honom igen i himlen.
Vi närmar oss den dagen då vi får se honom igen.
Jag vill inte.
Jag vill inte att Dong-myeong kommer till mig då.
Jag har bett varje dag
att Dong-myeong ska glömma oss helt.
Precis som jag saknar honom,
om han är ensam
och saknar oss…
Jag var rädd att den lille inte skulle klara av att sakna oss så djupt.
När får jag se boken?
Vad är titeln på dagens dikt?
"En underbar morbror."
Morbror Dong-myeong.
När jag sa till barnbarnen: "Det här är morbror Dong-myeong",
kändes det konstigt.
Men…
…jag var glad.
Dong-myeong kanske känner sig mindre ensam. Det är konstigt, jag vet,
men det känns som om jag har blivit en mindre dålig mamma.
Lyssna på mig. Hur skulle du kunna vara en dålig människa?
-Hundar får hundar, och kor får kor. -Hallå?
Och en ängel?
Vad vill du?
-Dong-myeong var en ängel, sa du. -Okej.
Varje natt när du sover gör jag allt jag kan för att sköta om din rygg.
Jag måste alltid trycka in änglavingarna i din rygg,
så jag har knappt sovit.
Pappa, Yang Star vill prata med dig.
Inte mamma? Vill hon prata med mig?
Väck barnen. Vi åker hem.
Hej, Yang Star.
Hamnar hon i tidningen igen?
Mamma? Hon är här.
Ville du inte prata med mig?
-Jo. -Vill hon prata med mig? Va?
Jaha.
Vad är det?
HEDERSPLAKETT YANG GWAN-SIK
Precis när allt börjar bli bättre,
precis när livet känns lättare…
Jaså?
Va? Vad är det?
...öste himlen ur sig allt den sparat på, och vi kunde höra ljudet av det.
"Jag är hemskt ledsen."
De vill bara göra en undersökning till. Det är nog inget.
Och även om de hittar nåt, går allt att behandla numera.
-Herr Yang Gwan-sik. -Ja.
Vänta i blodprovsrummet, tack.
Vad är det här för galenskap? Hur kan mannen av stål göra så här?
Pappa.
Oroa dig inte.
Var inte rädd.
Jag är här. Jag stannar här, okej?
Jag är inte alls orolig.
Jag känner min kropp.
Vi visste inte
hur ömtålig mannen av stål i verkligheten var.
-Mamma. -Ja.
Gråt inte, oavsett vad de säger.
Inget händer din pappa.
Han är världens finaste man.
-Mamma. Mamma? -Ja?
Lita på mig.
Även om han är sjuk, ser jag till att han får vård.
Ja, jag litar på dig.
-Jag gör det. -Så gråt inte så att pappa ser det.
Pappa är också lite chockad.
Du har haft reumatoid artrit under lång tid.
Du har väntat alldeles för länge.
Symtom på multipelt myelom förväxlas ibland med reumatoid artrit,
vilket försenar diagnosen.
Multipelt myelom är en typ av blodcancer.
En avlägsen släkting till leukemi, kan man säga.
Han kände inte till några popsånger
och frågade jämt: "Är det Sung Yu-ri?" när han såg en tjejgrupp.
Det var frustrerande.
Jag visste inte att pappa ville prata med bara sin dotter.
Och att han ville spela gitarr.
Jag låtsades att jag inte visste.
Människor med hög smärttröskel söker ofta vård för sent.
Det har redan utvecklats till njursvikt. Har du inte märkt nåt?
Du måste ha varit väldigt trött.
Så…
Vad händer nu?
Hans tillstånd är farligt, så han måste få omedelbar behandling.
Så ser det ut.
Himlen var så hård mot min pappa,
som bara nyss hade börjat tycka om Kim Kwang-seok.
Ja.
Du behöver inte hämta oss.
Vi ska ju gå dit många gånger, Geum-myeong.
Det behövs inte. Du sliter bara ut dig.
Få se på dig.
Oroa dig inte.
Jag ska se till att du blir frisk.
Sen blir allt bra.
Nu går vi.
De 24 behandlingarna med kemoterapi krympte till och med mannen av stål.
Mamma glömde vilken årstid det var.
Du, Solblomman. Titta på blommorna.
Sånt här inspirerar till dikter.
Har du skrivit dina dikter? När får jag läsa dem?
Du älskar blommor, men du tittar bara på mina fötter.
Du råkar illa ut om jag låter dig ramla.
Titta på dem. Vi tittar tillsammans.
Nästa år åker vi till Zhangjiajie för att se höstlöven.
Den jäkla Mi-suk var där och skryter om det jämt.
Varför håller du min hand så hårt? Är du rädd att nån ska föra bort mig?
Om du inte är vid min sida, har jag ingen. Det vet du, eller hur?
Jo, du har barnen.
Nej.
Båda två har en egen familj nu.
Min kära börda.
Ae-sun, min börda.
Som liten blev jag så arg när du inte fick nån fisk hos din farbror,
att jag inte kunde sova.
Ända sen dess
har jag levt med den bördan i mitt hjärta.
Så se till att besegra det här.
En ensam mor är också en börda för sina barn.
Låt mig inte bli gammal ensam.
Så klart inte. Jag kan inte lämna dig.
Jag skulle aldrig kunna lämna min kära Ae-sun ensam.
Pappas tid var lika förgänglig som en körsbärsblomma.
-Var det svårt? Blev du illamående? -Inte direkt. Det gjorde inte så ont.
Så klart att det gjorde. Hur kan det inte göra ont?
-Herr Yang Gwan-sik. -Ja.
Drick det här. Drick det.
-Herr Seo Ji-won. -Ja.
Har ni tagit blodprovet?
Nej. De sa där nere att vi skulle komma upp hit först, så...
Allt står ju här.
Kära nån.
-Gå ut, tack. -Förlåt?
-Gå ut. -Det här…
Man kan inte bara gå in. Lägg blanketten där.
Javisst, jag såg det inte.
Det står ju här.
Fru Park Gyeong-ja. Kom in.
Så får han äta kött?
Nån sa att kött inte är bra för honom.
All nyttig mat är bra.
Vi ses om en månad.
Är örtbränning bra för honom?
Det sägs att örtbränning är bra.
Tänker du fråga om allt du hittar på nätet?
-Nummer 832. -Nästa, tack.
Är det inte här? Jag har nummer 832.
Det där är en nummerlapp till mottagningen. Det här är kassan.
Jag förstår. Så det här numret är...
-Det visas där borta. -Så det är…
Gå till lucka nummer sju.
Är inte 835 här längre?
Gör det.
Hjälp henne bara!
Ni är många som jobbar här,
så varför kan du inte bistå nån som behöver hjälp?
Vad är det?
Varför suckar du nån rakt i ansiktet?
-Älskling. -Ingen vet i början.
Varför förödmjukar du henne?
Tror ni att ni kan allt?
Ni har era rutiner och behandlar andra som idioter om de inte förstår.
Hon är också smart. Hon är smartare än du!
-Mamma? -Hej, Geum-myeong.
Och varför är du upptagen hela tiden?
Följ alltid med oss till sjukhuset. Det är en regel nu. Förstått?
Pappa är ju sjuk. Smärtan gör honom retlig.
Det räcker med migrän för att man ska bli sån, så…
Han var inte arg på dig. Det vet du väl?
Du tror alltid att pappa är på min sida.
Det är han inte. Om du och jag bråkar,
tar pappa alltid din sida.
Det spelar ingen roll att jag är hans nummer ett.
Du är som härskarringen i Sagan om ringen för pappa.
Bråkar man med dig är man död.
Nummer 848, gå till lucka fyra, tack.
Pappa kunde se mamma i henne.
Han kunde se henne sitta här ensam
i en avlägsen framtid.
Avboka det.
Ta en sal för fyra imorgon.
Jag tog det här så att mamma får det bekvämare.
Blir det bra?
Jag skulle inte kunna ge dig eget rum.
Jag fick en jackpot med dig som dotter.
Så bli frisk snabbt och betala tillbaka.
Passa Sae-bom åt mig och håll koll på din svärson.
Han är väl snäll mot dig?
Han är galen i mig.
Vi kommer imorgon och tvättar ditt hår…
Går du nu?
Vill du inte det? Du brukar alltid ha bråttom att bli av med mig.
Sov här inatt. Det är ett privatrum.
Det ingår en kudde till medföljande i privatrum. Det är bra.
Vad kostar det här?
Älskling, åk hem till Geum-myeong. Hon stannar här i natt.
Vad sjukt. "Brist på mental och ekonomisk kompetens"?
Så mamma blev inte klassordförande?
-Vilken galen lärare. -En skithög.
-Helt otroligt.
Så mamma skallade henne?
Hon knäckte näsan på värdshuskvinnan.
Så du såg mamma där?
Du såg henne på Dong-myeongs grav?
Ja, jag gjorde det.
Jag följde efter henne. Jag var rädd att hon skulle dränka sig.
Hur kunde hon gå vidare?
Din mor
var bara 28 då.
Tjugoåtta.
När jag friade till henne
lovade jag att hon skulle bli poet,
få studera eller bo på fastlandet.
Jag verkade inte kunna uppfylla nåt.
Men nu skriver hon.
Det gör mig så glad att se det.
Din mamma vann en dikttävling en gång.
Hon var bäst i sin skola.
Så fantastisk är din mamma.
Hon kunde ha blivit så mycket mer.
Var snäll mot henne.
Du tar väl hand om henne?
Du retar gallfeber på mig.
Du bad mig stanna för att säga det här.
Jag ber dig så mycket om ursäkt.
Jag lämnar min hustru i din vård.
Vad pratar du om?
Jag vill inte höra.
Jag är inte vuxen än.
Jag behöver mer tid med dig. Varför har du så bråttom att lämna oss?
Geum-myeong…
Med dig kändes det som om jag fångat
en val i en liten båt.
Du lärde dig multiplikationstabellen. Sen kom du in på SNU.
Jösses.
Jag var glad men ändå ledsen.
Jag bad dig om förlåtelse.
Jag ber dig om förlåtelse, men tanken på din mor
gör mig ännu mer ledsen.
Så jag sover inte.
Jag kan inte sova.
Så stanna lite längre vid mammas sida. Stanna lite längre bara.
Geum-myeong.
Jag vill det, så klart.
Jag vill verkligen det.
För mig…
…är din mor ovärderlig.
Behandla henne inte som en börda. Bli inte arg på henne.
Bli inte irriterad på henne.
Var snäll.
Hur ska jag…
Hur ska jag kunna ta farväl av dig?
Pappa.
Pappa, förlåt.
Förlåt mig.
Förlåt att jag blev irriterad på dig.
Förlåt att jag alltid ville lägga på snabbt när vi pratade i telefon.
Men…
Jag gjorde det inte för att jag var irriterad.
Det var aldrig så, pappa.
Jag vet.
Så klart att jag vet.
Du är den bästa dottern.
Jag hade en kärleksfull far.
Så kommer pappa eller inte?
Men min far hade ingen kärleksfull dotter.
"En drake från bäcken."
Jag hatar det uttrycket.
Vem tjänar på om en drake reser sig ur bäcken?
Familjens hopp, äldsta barnet… Jag är trött på det!
Geum-myeong!
Hans kärleksfulla begäran att jag skulle vara snäll mot mamma
svider i mitt hjärta än.
Ska jag leva som du? Är det vad du vill?
Jag ville slippa leva som du.
Jag hatar tanken på att inte ha pengar.
Du stank av kylplåster, men vad har du gjort för mig?
Vi tog pappa för givet,
som om han alltid skulle finnas här.
Kan han vara hemma?
Det är vad han vill. Han vill det, även om det inte blir länge.
Han vill se havet.
Om han stannar hemma
blir han bättre.
Pappa. Man sitter och trampar, så det funkar med din rygg.
Och du kan sitta här och lyssna på Kim Kwang-seok.
Jag letade på internet efter den här skivan och…
Din gitarr…
Pappa, vad…
Varför…
Varför är du så mager?
Pappa…
Pappa, varför?
Så ja.
Du är själv far nu. Gråt inte.
Pappa, varför är du sjuk?
Du skulle ju få se mig lyckas.
Jag skulle ge dig en Mercedes. Och köpa tillbaka din båt!
Jag har sett allt vad du har gjort.
Du har varit en bra son.
Jag vet.
Jag har alltid vetat, men jag…
Jag…
Din bror gick bort tre dagar efter din födelsedag.
Du kan därför inte fira dina.
Det är inte rättvist!
Jag vill inte!
Eun-myeong, kom hit.
Eun-myeong, du får välja.
Vill du äta riskakor hemma eller tangsuyuk ute på din födelsedag?
Du kan inte göra båda.
En robotleksak och tangsuyuk.
-Så ska jag köpa det åt dig i hemlighet? -Ja, köp det.
Men det är en hemlighet.
Tänkte du berätta för storasyster?
Din skvallerbytta.
Jag tror att du tycker om mig mer än om Geum-myeong.
-Ta det här. -Du köpte det bara åt mig.
Jag fick det i smyg.
Jag har alltid vetat det.
Men jag valde att inte minnas det.
Din skvallerbytta.
Skvallrar du på mig nu?
Jag är en skithög.
Ska du förolämpa mig så där nu?
Mostrarna hämtade de här.
Det förbannade havet.
Det måste vara upprört över att du är sjuk, så det ger ännu mer.
Havet är outtömligt, även om vi fiskar i det hela livet.
Mamma, din son är här.
Tvätta dig snabbt.
Tvätta dig och ät.
För oss var pappa havet.
Vi förlitade oss på honom för att leva.
Den här lilla personen
köpte en körsbärs-cola till mig och ville att vi skrev ett affärsavtal.
Hon lovade göra mig till en berömd föreläsare.
Det lät fånigt, ärligt talat.
Men när jag såg företagets namn bestämde jag mig för att ge det en chans.
Nästa talare är en person som gör stor skillnad i världen.
Här är Yang Geum-myeong, vd för Ever Study.
Herregud. Titta, det är Geum-myeong.
Vi måste återbetala vår skuld.
Vi lyste upp stigen för pappas avsked med stjärnor.
Hej, jag heter Yang Geum-myeong.
När jag studerade i Japan
spelade jag in föreläsningarna för att lyssna på dem igen.
Jag kunde inte språket, så det var min enda chans att hänga med.
Jag tänkte: "Tänk om jag kunde bära med mig läraren?"
Senare åkte jag till min hemstad. Jag såg bokhyllan…
Och då slog det mig plötsligt.
För där stod min mammas
gamla arbetsbok till gymnasieprovet.
Pratar hon om mig?
Min mamma är en helt otrolig person.
Hon är smart och arbetsam,
och hon ville fortsätta studera.
Om hon hade haft tillgång till onlinekurser på den tiden,
skulle hon ha utbildat sig.
Hon skulle ha gått långt.
Alla bor inte i Daechi-dong och får privatundervisning.
Även en bokmal på en ö borde kunna studera så mycket hon vill.
Jag anser att
vem som helst ska kunna studera när och var som helst.
Alla borde ha möjlighet att studera om de vill.
Så Ever Study
växte fram
ur min mors dröm.
Jag kan inte tro det.
Varför gör hon så?
Hon är en jättebra försäljare.
Över 10 miljoner människor hade tillgång till höghastighetsinternet
och PMP:er kom ut på marknaden.
Videosamtal återförenade splittrade familjer.
Onlinekurser var bara en tidsfråga.
Jag drev på med den obevekliga attityden jag ärvt från min far.
Hon nämner mig också.
Det fanns saker vi till varje pris måste visa för pappa.
Haenyeo-museet öppnades idag för att hedra Jejus stolta historia med öns haenyeo.
Med det här museet över Jejus stolta historia
får hela världen vetskap om våra haenyeo.
Det kommer att finnas på världsarvslistan
och visar att vår kultur är levande, och…
Levande!
Ja, vi lever.
Vi lever!
Med den motståndskraftiga pionjärandan hos Jejus haenyeo…
Menar du allvar? Gör en god son så här?
Tog du pengar från mig för att köpa den till A-reum?
Det är Jeong A-ram, inte A-reum.
Älskling, har du färgat hans hår?
-Gapa. -Titta på honom.
Går du till skolan med håret så där för att träffa A-reum? Pappa vet!
Din pappa vet. Han är expert.
Vad flinar du åt, pappa?
Du flinar jämt när jag bråkar med Che-il.
Vi byter roller i livet, visst?
Som man sår får man skörda. Rätt åt dig.
Vadå?
Älskling.
Vad är det?
Vad är det nu?
Jag kan inte tro det.
Vilken familj det här är. Man får aldrig en lugn stund.
Vad är det nu?
Du höll ditt löfte.
Du höll ett av dina tre löften.
"Till hjärtat som lämnar mig kvar."
Av Oh Ae-sun i Dodong-dong, Jeju.
Jag trodde att jag måste hålla din hand för att känna din värme som ung
Men nu vet jag att du är hos mig, även om du inte är vid min sida.
Nu när även jag har ett varmt hem,
värmer tanken på dig hela mitt hjärta.
Jag lever i förvissning att månen lyser även på dagen.
Så låt vågen ta dig när din tid är inne.
Efter 50 år kan du till slut släppa mig och vara fri.
Min kära. Du har arbetat så hårt.
Min käraste. För allt du har gått igenom.
Du bara gråter på sistone.
Ser du? Du höll ett av dina löften.
Nu när dikten är publicerad är jag poet.
Utan mig hade du blivit publicerad för länge sen.
Jag hade inte klarat det utan dig.
Jag hade inte kunnat skriva en sån dikt.
Herregud. Min Ae-sun.
Min Ae-sun.
Är du lycklig?
Ja.
Jag är så lycklig.
De pussas.
På ryggen?
Men jag är tung.
Skärp er, barnen tittar. Uppför er.
Ni får barnen att tro att kärlek är allt.
Köp 100 exemplar och dela ut dem till folk. Glöm det inte!
Mamma bad hela kvällen att tiden skulle stå stilla den dagen
och att bonusspåret aldrig skulle ta slut.
Älskling.
Låt oss leva så här.
Jag vill fortsätta leva som vi gör nu i fem år till.
Nej,
låt oss njuta av alla årstider,
bara en gång till.
Det gjorde mig galen att jag inte kunde hålla nåt av mina tre löften till dig.
Att se dig skriva innan jag går bort,
gör det mycket lättare.
Mycket lättare.
I vårt nästa liv…
…ska jag hålla fem, nej, tio löften.
Är du med mig i nästa liv?
Tror du att…
…vi möts i nästa liv?
Varför inte?
Vill du inte möta mig igen?
En sån välsignelse kommer inte två gånger.
Skulle jag få ett nytt så blomstrande liv?
Du har haft det svårt på grund av mig.
Tack vare dig
var jag aldrig ensam en enda dag.
Inte en enda dag.
Var kan man få ett så fint liv?
Ae-sun.
Ja?
Jag vill be om en sista tjänst.
När min tid kommer…
Gråt inte för mycket.
När du gråter
slits jag sönder.
Då kan jag inte gå i frid.
Det jag vill se…
…i mitt sista ögonblick…
…är ditt leende.
Tack vare ditt leende
har hela mitt liv fyllts av glädje.
Kära nån.
Kan du göra det för mig?
Klappa mig på ryggen.
Sov, sov
Vaggas till sömns
Sov, sov
Vaggas till sömns
Mitt barn…
Jag saknar henne så mycket.
…sov gott
Somna snabbt
En svart hund går sin väg
En svart hund kommer hit
Hjälp mitt barn att sova
Så hjälper jag dina valpar att sova
Min mamma sa alltid
att de hade svåra dagar, men aldrig ensamma dagar.
Hon hade levt i ett paradis.
Milda makter.
Pappa klappade oss jämt på ryggen.
Han gav oss all sin styrka ända till slutet.
Älskling, det är farligt. Stanna bilen och lugna ner dig.
-Jag kommer strax. -Det går bra.
Det finns inga bilar.
-Det är ingen trafik. -Är det inte?
Pappa, vänta på mig.
Lämna mig inte än.
Himlen visade oss nåd den här gången
och lät oss följa honom en sista gång.
Pappa, jag är här. Jag är här, pappa.
Pappa, jag stannar här.
Var inte rädd, pappa.
Pappa, förlåt.
Jag älskar dig, pappa.
-Pappa, förlåt. -Pappa.
-Älskling.
Pappa, förlåt.
Det sista pappa såg i våra ansikten
var uttryck för en djup sorg
han aldrig sett förr.
Du borde ha varit snällare mot dig själv. Du åldrades så snabbt.
Men du är densamma.
Jag har också åldrats.
Nej.
Du är densamma.
I mina ögon har du sett likadan ut
i 50 år.
Det fanns en flicka i pojkens liv.
Hela livet såg pojken till att flickan var trygg.
Tack, min älskling.
Du har levt ett bra liv.
Ett riktigt bra liv.
Var det bra?
Hade vi ett bra liv tillsammans?
Jag kunde inte ha begärt mer.
Det var så bra att jag inte kunde ha begärt mer.
När han tittade på personen som etsats in i hans liv…
…sov
pappa ut för första gången.
Han efterlämnade sina sista gåvor.
Din pappa bad mig ge dig det här.
Pappa
tog aldrig ut den blygsamma summan jag hade skickat.
Han tog aldrig ut dem. Men han uppdaterade bankboken, så jag frågade varför.
Han sa att det betydde så mycket att du skickade dem.
Varför gjorde han så?
De 100 000 won du skickade gav din pappa lycka värt en miljon.
Det enda han använde för sig själv var en liten del av garderoben.
Du retar mig, pappa.
Pappas obetingade kärlek var över, men min hade bara börjat.
En jävla Mercedes.
Din pappa ville köpa en till dig.
Han ville att du skulle leva ett bra liv till sist.
Hur långt har den gått?
Du är verkligen
precis som min dotter.
Du tappar alltid dina hårnålar.
Varför bryr jag mig om att köpa nya?
Mammas lilla skattkista
var fylld av 50 års kärlek.
Den höll en kärlek som aldrig skulle dö.
Älskling, vad ska jag göra?
Hur ska jag leva vidare?
Sluta laga omelettrullar.
Du vägrade äta sujebi när Dong-myeong dog.
När jag är borta gråter du om du ser omelettrullar.
Om barnen vill att du bor hos dem sen, ge efter och gör som de vill.
Om du bor här ensam,
kommer jag att gråta.
Kära nån.
När flyttade han ner allt?
Du gjorde allt.
Du gjorde allt, min make.
Precis som hon visste att månen även finns på dagen,
såg mamma pappas närvaro överallt.
ATT SE EN ÄLSKAD KOMMA TILLBAKA GENOM DÖRREN HAN STÄNGDE PÅ MORGONEN
VAR ETT MIRAKEL VARJE DAG.
Jag har kommit långt.
Det har jag.
Jag måste bara fortsätta.
OH AE-SUN
Samtidigt som snön täckte världen
läkte tiden de brusande sorgerna…
…och vintern hade kommit.
Jag kommer tillbaka.
Jag kommer snart tillbaka.
Du förstår…
Det är bara att min man är där borta.
Titta.
Jag skrev hela boken.
Jag skrev klart den.
Jag skickar er mina föräldrars samlade 70 år.
Det är en historia som inte bör glömmas.
Från Yang Geum-myeong, Yang Gwan-siks och Oh Ae-suns äldsta barn.
Orden ni har behållit djupt i hjärtat hela livet.
Det blir ert livs bästa dikt.
Fröken, kan du färglägga min också?
Varför ber du mig alltid att göra allt åt dig?
Du borde vänja dig vid att göra saker på egen hand.
Rita lite på egen hand.
Prata lite med dig själv. Spela kort.
Då håller ni er friska.
Ensamhet kan göra en sjuk.
Milda makter.
Varför ger du mig din?
Igår var jag på en restaurang med min dotter och hennes man.
Jag beställde min egen mat.
Det är tack vare dig. Allt är tack vare fröken Ae-sun.
"Analfabeten" av Jeong Gong-rye.
Jag måste dyka. Fick inte gå i skolan.
Och jag skämdes hela livet.
När de frågar vad jag vill ha på menyn
Brukade mitt hjärta sjunka ihop
Men igår beställde jag min egen mat
Jag beställde en speciell kimbap
Den smakade himmelskt.
Fröken.
-Här, ät, fröken. -Varför ger ni mig alltid saker?
-Du är så fin. -Påminner jag dig om din dotter?
Det hade varit underbart
om min dotter kunde ha levt som du, fröken.
Tänk att kunna sitta vid ett skrivbord och skriva, som magistern gör.
Jag önskar att min mor var här för att skala tangeriner.
Jag skulle bjuda henne på en speciell kimbap.
Det jag allra mest ville säga i mitt liv…
Mor.
Mor!
Andra lever tills de är 90 eller 100.
Varför hade du så bråttom?
Blev du pånyttfödd i den här underbara världen?
Jag hoppas att du får sitta vid skrivbordet som en chef nu.
MIN DOTTER
Hej, vad är det?
Inte mycket. Som vanligt.
Va?
Nu helt plötsligt?
Du kunde ju inte komma, sa du.
Åh nej, jag borde inte ha gett den syrliga kimchin till din faster.
Mamma, det räcker nu. Kom och sätt dig.
Du gillar syrlig kimchi och Eun-myeong gillar färsk.
Jag måste alltid göra två olika. Det är inte klokt vilket besvär!
Mamma hade varit ensam fram till igår, och blev plötsligt som en ung flicka igen.
Deras båt var lastad med fulla nät.
Svärmor, titta. Det är Lim Young-wong.
Varför gillar du Lim Young-wong?
Din far gillade Kim Kwang-seok.
Han spelade hans låt på gitarr.
Men han sjöng den aldrig för mig
för jag skulle gråta.
Men sen hörde jag Young-wong sjunga den.
Då grät jag.
Mamma, hur gör du för att förbli så ung i sinnet?
Hon var som ett blomblad.
HAENYEO-MUSEUM
IMMATERIELLT KULTURARV TEATER MED HAENYEO – VI GÅR TILLSAMMANS
Hon hade drömmar kvar.
Åk till sjukhuset med mig. Du behöver inte fråga barnen.
Jag tar hand om dig om du blir sjuk.
Du borde ta hand om dig själv.
Gör nåt åt din mage.
Vår svärfamilj lär prata illa om dig. Och färga håret. Herregud.
Gör det på mig.
Färga mitt hår.
Finns det en åldersgräns för den första kärleken?
Håll tyst nu.
-Om inte, kan vi… -Släpp ut mig ur bilen.
Ska du kliva ur medan jag kör?
Titta bara framåt och kör.
Är jag din chaufför, kanske?
I en årstid fortfarande så ung,
var mammas liv fortfarande färgat av blommor.
Du blir aldrig gammal, va?
Att åldras är inget speciellt.
Var det stor skillnad för dig mellan 30 och 40?
Känner du likadant vid 70? Herregud, det låter utmattande.
Det är likadant.
Allt är likadant.
Man är samma person på insidan,
men när man tittar i spegeln
ser man en gammal kvinna.
Det är det enda åldrandet är.
Mamma, de har kommit!
De var inga skurkar.
FÖRLAGET HAVSBLOMMA
Jag sa till dem att min syster är en höjdare och att jag har en franchise.
Jag trodde att killen skulle begära pengar av oss för att ge ut diktsamlingen.
Men de var inga skurkar.
Jag måste vara helt från vettet.
Det står "Oh Ae-suns diktsamling."
Mamma.
Jag slår vad om att pappa är glad nu. Eller hur?
Va? Farmor gör sin gest mot hjärtat igen.
FÖR ALLT DU HAR GÅTT IGENOM
HYLLNING SÅ VACKER, DRÖMLIK HISTORIA ATT JAG GRÄT
"JAG ÄR LEDSEN. TACK. JAG ÄLSKAR ER." REDAKTÖREN
CHEFREDAKTÖR CHLOE H. LEE
ATT VARA STARK MENTALT OCH EKONOMISKT
Ni är här idag för att se blommorna. Vad tycker ni?
De påminner mig om min första kärlek.
-Ja, självklart. -Gå till henne då.
Hye-ran. Det är smutsigt.
Ursäkta, frun. Vad gör ni där borta?
Jag är här.
Vem av oss kom du för att träffa?
Min svärmor sa att jag skulle gå till den vackra damen.
Och vem skulle det vara?
Vem är det?
DEN LILLA ODÅGAN
DAGEN VI BLEV LIKA GAMLA
MOR DOG NÄR HON VAR 29 OCH JAG 10 HON HADE TRE BARN
NÄR JAG FYLLDE 29 GRÄT JAG SOM OM JAG VAR 10
Va?
Gråter du?
Ja.
Vad är det med mig?
Varför blir jag så tårögd?
Är det så rörande?
Det är bara…
Jag är så…
Hur ska jag säga?
Jag är stolt.
Stolt över henne.
OH AE-SUN
INNEHÅLL
VÅRENS FÖRGÄNGLIGHET EN LJUS, SOLIG SOMMAR
Hur ska vi fira din debut som poet?
Vi kan göra allt du vill. Det går bra för din dotter nu.
Hon har till och med köpt ett hus till dig.
Kom och besök mig oftare.
Min önskan innan min tid är över är att träffa min dotter hundra gånger till.
Varför pratar du bara nonsens?
Jag träffar dig knappt tio gånger om året för att du är så upptagen.
Det vore underbart att se dig hundra gånger.
Det var därför jag bad dig bo hos mig i Seoul.
Varför går du till vårdhemmet så ofta?
Även när man är gammal vill man känna sig behövd.
Det vore hemskt att känna sig obetydlig.
Jag skulle bara koppla av om jag var du.
Du har arbetat så hårt i hela ditt liv.
För att vara ärlig så åker jag dit för att det gör mig glad.
Alla där kallar mig "fröken".
Man skulle kunna säga att jag har blivit befordrad i livet.
Från en haenyeos dotter som grät varje dag vid havet,
till en bokmal som blev generad av allt i hela världen…
Nu har vi ett hus och en båt.
…till en kaptenshustru fylld av överväldigande glädje…
…till bychef Oh,
till en kvinna som filear fisk på marknaden,
till en skolfröken vid 70 fyllda
och till sist, till poeten Oh Ae-sun.
Allt är möjligt i livet, bara man ger sig hän.
Det hade varit synd att ge upp halvvägs.
Jag är så glad för allt jag upplevt.
Så…
Har det blivit vår för dig igen?
Ja.
Ja, det är vår igen.
Jag trodde
att livet går från vår till sommar, höst och sen vinter.
Men jag hade fel.
Ibland känns det som vinter,
och ibland som vår.
Jag har haft många fina vårdagar.
Sjuttio år av stjärnor sammanstrålade för att bilda Vintergatan.
Jag har haft många glittrande ögonblick. Väldigt många.
Mina 70 blomstrande år i livet finns i den här boken.
De otaliga minnena begravda i hennes hjärta
stod nu i full blom.
Så…
Är du lycklig?
Ja.
Det är jag.
Jag är så lycklig.
Min mor glittrar nu i de vackraste färger.
Till min stora kärlek.
Från nio års ålder tills nu,
tack vare dig,
har varje dag i mitt liv känts som vår.
Den här boken skulle inte finnas utan dig.
Tills våren då vi möts igen,
lever jag varje dag som om det är vår.
Kom hit.
Om jag blir poet en dag ska jag klä mig som skådespelerskorna gör.
Och om jag blir rik ska jag bo i ett tvåvåningshus och ha en gullig hund.
Och våra barn ska lära sig spela piano.
Jag ska äta ute ofta.
Jag ska köra en Jeep.
-Och bära Ray-Bans. -Tycker du om bilar?
Ja.
Så du gillar nåt?
Vi ska åka överallt tillsammans.
Amerika också.
Jag älskar det!
Hand i hand kan vi göra precis allt vi vill.
Jag älskar det. Jag också.
Låt oss göra allt möjligt så länge vi lever. Vi gör allt vi vill!
Till mina föräldrar,
så unga genom alla livets årstider.
Med sorg, tacksamhet,
och den djupaste respekt.
För allt ni har gått igenom.
"OM DU INTE VILL ELLER KAN, BACKA UR. VI FINNS ALLTID HÄR FÖR DIG."
Undertexter: Janica Lundholm