Här kommer det.
Så där.
Här.
Det är en... flicka.
Låt mig se min baby.
Åh, nej...
Hon har så många... avvikelser,
inte minst att hennes lungor verkar vara mestadels utanför kroppen.
Jag vet inte hur länge hon lever.
Jag kan inte tro att det här händer.
Dr Mazursky, det här är ofattbart.
Du är en av världens främsta vetenskapsmän.
Du kan skapa ett sätt att hålla henne vid liv.
- Hon... - Nina.
Hon heter Nina.
EPISOD SJU: ETT VÄLDIGT LUSTIGT MONSTER
Hon tillhör mig redan genom sitt namn.
Eller hur?
Bruden, hennes skimrande hud, förtorkad, azurblå.
Hennes ögon som två klickar av en jungfrus blod,
hennes läppar som skurna från ett grisfosters inälvor.
När jag stoppat henne från sin stora blunder
att mörda den oskyldiga prinsessan,
och käraste till min nära vän, Richard Flag,
jag kallar honom Rick.
Då öppnar hon tveklöst sin famn,
och vår hittills knasigt romantiska komedi blir pornografisk.
Men den ömma sorten med mjukt fokus, gjord för fruntimmer.
Hur länge tills vi är vid slottet, Ivan?
Inte länge.
Inget?
Nej, sir. Inga monster så långt ögat kan se.
Var alert. De lever så vitt vi vet
och ska döda prinsessan.
Ajaj, sir.
Fortfarande dina gamla trick, min inamorata.
- Jesus! Vad har han gjort dig? - Du såg väl hatten?
Varför gör vi nu det här?
- Du vet varför. - Och om vi har fel?
Om vi dödar alla dessa människor,
om vi dödar prinsessan utan anledning?
Då... c'est la vie?
Det finns miljarder människor.
Ingen märker om några fattas.
Vesslan bryr sig inte.
Han förstår dig inte.
Waller tror att prinsessan innebär
slutet på vår värld.
Hon litar på källan.
Det uppväger väl alla risker?
Jag vet inte. Vad gör du?
Letar efter en väg in i slottet utan en massa vakter.
Det här är sista dagarnas feeds.
De kanske kan visa en väg in.
Vad i helvete är det där?
För två dagar sen.
Vi verkar inte vara de enda monster som besöker prinsessan.
Min älskade, prinsessan...
Din älskare?
Lägg av, Ghost Rider.
Vi måste ut ifall nån hörde skotten.
Till muren vid trädgården.
Den verkar sämst skyddad.
Rick Flag...
Spara det till helvetet, din jävla stalker.
Åsna.
Nej, dummer.
Det är en tusenfoting.
- Lily... - Nej, det är inte ett liv.
- Vad? - Det. Hon är...
Lycklig. Hon har roligt.
Idag. Men imorgon?
När maskinen skär i kroppen för att hon växer?
Jag bygger en ny.
Och en ny efter det, och en ny.
Den väger lika mycket som hon.
- Hon är stark. - Det var ett misstag.
Vi skulle ha kopplat bort maskinerna.
- Säg inte så. - Hon slapp...
- Nej. - Vi kan fortfarande...
Nej, Lily, nej. Hon är vår flicka.
- Hon är din. - Lily!
- Hon tittar inte på mig. - För du tittar inte på henne.
Våga inte.
Hon känner sånt. Hon är ett intuitivt barn.
Visst.
Då är det kanske bäst om jag...
- Vadå? - Jag älskar dig, Edward.
Men du torterar oss båda.
Alla tre.
Lily, snälla.
Jag bor hos min mor ett tag.
Där, på andra sidan muren
är det minst vakter.
Här.
Det kan ta en stund.
Vi är nästan vid parken, Nina.
Oroa dig inte, älskling.
Jag har nåt nytt vi ska försöka med.
Och det betyder
att du inte behöver bära den här maskinen längre.
Ja, det är förknippat med risker.
Men går det rätt,
behöver stackars söta Nina inte släpa runt
på 15 kilo extra metall för att hålla sig vid liv.
Vi transformerar hennes dna
för att hjälpa henne andas trots väskan i lungorna.
Doktor!
Vad händer?
Nej, nej. Ta ut henne.
Dr Mazursky!
- Du dränker henne! - Håll dig borta!
Pappa?
Vart ska ni, uh...?
Jag ska ta morgonens simtur, Sergei.
Som varenda morgon.
Tror ni det är så vist, ers höghet?
Har vi riddare runt platsen?
Då står ni för min säkerhet.
Jag hukar mig inte.
Hur skulle folk ta det?
Ert folk är inte här, ers höghet.
Bara vi soldater.
Nej!
Vad gör han?
Han är glad att se henne.
Hon lekte apport med honom flera timmar.
Ska vi avliva honom?
- Nej! - Jisses, lugna er.
Jag bara brainstormar.
Snäll, Vessla. Snäll.
Ska hon alltid bära den?
Mitt främsta arbete är inom biogenetik.
Jag är medveten om och uppskattar ert arbete, dr Mazursky.
Jag vet hur ert genetiska ris föder nationer.
Jo, Nina hade problem med lungorna redan från födseln.
Hon kunde inte andas ordentligt.
Så jag försökte inlemma i hennes biologi
delar av vattenlevande varelser så att hon skulle...
ja, hon har inte ont längre.
Men hon kan bara andas i vatten.
Hon är hemskolad. Hon talar fyra språk,
kan Shakespeare och högre matematik.
Men jag tyckte hon borde få gå i skola med andra barn
för det sociala lärandet.
Jag menar, ärligt talat... hon känner bara mig.
Med tanke på att hon är ert barn, dr Mazursky,
så är Nina förstås välkommen hit.
Underbart! Säg tack till rektor Gale, Nina.
Tack, rektorn.
Ingen orsak.
Har du några frågor, Nina?
Om vår skola?
Hur spelar man det där?
Jävla groda.
Säg kvack, bitch!
- Ja, säg kvack. - Kvack, kvack!
Vad betyder det på ditt språk?
Jag sa, säg kvack, bitch.
Kvack.
Flag.
Är du vaken?
- Vad hände? - Du... du...
- ...har fel. - Vadå?
Döda Ilana...
- du har fel. - Hur då?
- Vad...? - MacPherson...
var inte...
Mac...
Flag!
För helvete!
John, har du adressen till professor MacPherson?
Vesslan!
Hur fan ska vi komma åt prinsessan med alla dessa vakter?
Vad?
Nina! Jag är hemma.
Var är du?
Kära pappa,
jag älskar dig mest av allt i världen,
och jag är så tacksam för allt du gjort för mig.
Jag hör inte hemma,
och har aldrig hört hemma i människornas värld.
Nina!
Jag vill vara fri
och jag vill befria dig från den börda jag är.
Och alltid har varit. Jag älskar dig pappa.
Du kunde inte ha varit en bättre far.
Nej!
All min kärlek, Nina.
- Vad sa jag? - Det måste bli du, Nina.
- Jag? - Ja, du.
Du måste döda prinsessan.
Måste jag döda prinsessan?
Enda sättet att nå henne är under vatten.
Så fan heller.
Knäppis, sitt. Håll tyst.
Bruden har rätt.
Gör det när hon dyker.
- Gör vadå? - Knivhugg henne.
- Hugga henne? - Jepp.
Kom sen tillbaka, vi går samma väg vi kom.
Nej. Jag vet inte hur man dödar nån.
Tryck in bladet i magen och vrid runt.
Du har fördel. Vattnet är din hemmaplan.
Hon ser dig inte ens komma.
- Bruden, jag kan inte... - Du hörde Waller!
Att döda henne räddar världen.
När det kommer till kritan
är det bara en annan människa i dammen
Men du är ett monster som vi andra.
Du sa att jag inte är ett monster.
Jag ljög för att jag är en bitch.
Du är det största freaket av oss.
Jag vet att du kan göra det.
Lät det som om jag bryr mig?
Under tre år har vi i Star City hört talas om en "havsvarelse"
som bor i våra kloaker och vattenförråd.
Ikväll har vi vad somliga skulle kalla bevis,
och andra skulle kalla ett utstuderat bedrägeri.
Det här fotot togs av en lokal fotograf
som hävdar han sökte efter nattfåglar.
Nina.
Star City Metropolitan har anlitat en djurexpert
från Metropolis och Bludhaven
för att spåra upp och fånga besten.
Nina!
Stopp! Låt henne vara!
Hon kan inte andas luft!
Sir, backa.
Låt henne vara!
Sir, upp med händerna.
- Nina, du var aldrig en börda. - Backa, nu!
Du var den största gåvan...
- Vad händer? - Jag vet inte.
Flag sa MacPherson inte är MacPherson och tuppade av.
Men professor MacPherson
- är anledningen till att vi tror på Circe. - Jag vet, John.
Om Circe ljuger
startar vi utan anledning ett krig med Pokolistan.
- Jag vet, John. - Gud, vilken dålig form jag är i.
Lertrynet. Han är...
Han är en formbytare.
Åh, nej.
Åh, nej!
Den jävla häxan har blåst oss.
Vi måste stoppa dem från att döda prinsessan!
Sergei,
Amanda Waller på telefon för dig.
Vesslan! Håll tyst!
Nej!
Din korkade lymmel!
Nej!
- Det var som... - Halt!
Det är... för dig.
Nej.
Vi begick ett misstag.
Du är en stor hjälte.
Du räddade prinsessan.
Vi ska bygga ett monument till din ära.
Han får fisktjejen dödad,
och sliter sönder min arm, men blir en jävla hjälte?
Vill du att riddarna kelar med dig, Fosfor?
Tja... ja.
Om inte deras händer brändes bort.
Vet du hur det är att vara orörd i 15 år?
Ja, jag vet det.
- Vart ska du gå? - Strax tillbaka.
Jag förstår varför du gjorde vad du gjorde.
Jaså?
Du trodde du räddade världen.
Och du följde order. Jag förstår.
Jag håller det inte mot dig.
Trollpackan Circe försökte sätta dit mig.
Vem vet varför?
Avundsjuka, kanske.
Det är förmodligen hon som försöker ödelägga världen.
- Nej. - Ursäkta?
Nej, jag tror inte Circe vill ödelägga världen.
Jag tror att hon sa sanningen om dig.
Du är rolig.
Ett väldigt roligt monster.
Vad tror du att du säger till mig?
Jag såg Lertrynet på tejperna.
Vad i helvete är det där?
Du förför Flag först så han är på din sida.
Sen när vi fångat Circe, föreslår du att vi dödar henne.
Det skulle få ordning på allt.
Men Flag, som är en gammal bondlurk
vägrar trots att han charmats av dig.
Så du skickade en riddare för att spionera på oss.
Han såg MacPherson besöka Waller.
Du visste hon skulle bekräfta Circes story.
Så du hade inget annat val än att låta din vän, Lertrynet,
få det att se ut som hon inte var äkta.
Trots att det var hon som talade med Waller.
- Det är rent nonsens. - Skitsnack.
Du är inget annat än vad Circe sa.
En maktgalen, sadistisk, narcissistisk,
Disney-prinsessa som vill förinta världen.
Men jag tänker inte döda dig
för att du vill orsaka tredje världskriget.
Och inte för att rädda världen.
Vad har den lortbollen nånsin gjort för mig?
Nej. Ilana, jag ska döda dig för att du tog livet av
den enda vän jag haft.
Och den enda av oss med ett uns av välvilja i sina ådror.
Nu drar vi, snabbt som ögat.
Håll er lugna, ni två.
Jag måste ställa några frågor innan ni går.
Det krävdes bara en sexig prinsessa för att göra Flag till ett pilskt fån.
- Du, visst har jag rätt? - Visst, John.
Jag vet att Waller har ett rykte om sig som en hårding,
men hon vet hur hon ska visa förtjänad tacksamhet.
Och du räddade verkligen dagen.
Så vi gjorde om den övergivna flygeln till dig och ditt team.
Mitt team?
GI Robot, anmäler sig för tjänstgöring, Ma'am.
Du har dum frisyr.
Så, är du med?
Vad ska jag annars göra?
Tänk på det, om hon inte älskade mig,
varför skulle hon då överreagera som hon gjorde?
Nu är jag ändå mer övertygad om vårt band.
- Vad är det här för slags soppa? - Spillning från sparvar.
Det smakar vidrigt.
Ja.