Leciet.
NOLIKTAVA
VADĪTĀJS
Sveiki.
Atnācu uz interviju.
Ienāciet, sēdieties.
Jā.
Es atgriezīšos.
Neesat izkustējies.
Likāt man gaidīt.
Palikāt šeit visu nakti?
Jūs teicāt: "Sēdieties."
Vai zināt, kas es esmu?
Vispār jau zinu.
Esat Sardze.
Kas jums par mums ir stāstīts?
Jūs esat vadošā kosmosa institūcija.
Lukturu dibinātāji. Jūsu bija 12.
Viens no jums nesen gāja bojā.
Izsaku līdzjūtību.
Paldies.
Turklāt jūs visi esat zilā krāsā.
Uzskatām, ka šī intervija būs patīkamāka...
ja būšu cilvēka veidolā.
-Vai varu uzdot jautājumu jums? -Lūdzu.
Zaļos lukturus izvēlas gredzeni.
Kādēļ pēkšņi intervējat cilvēkus šim darbam?
Jūsu līdzjūtības dēļ.
Vai man kas jāsaka?
Šajā brīdī vairums kandidātu jautā: "Kāpēc es?"
Nē, es ļoti labi zinu, kāpēc es.
Mammu!
Es nāku, Markus.
Vai tev ir bail?
Jā!
Kas notika?
Ak Dievs!
Mistiskais varonis, kuru pazīst tikai kā Zaļo lukturi,
atkal izglābis lielu pilsētu no draudošas katastrofas.
Vēl aizvien nav zināma viņa identitāte,
taču šodien viņš ir izteicis šādu apgalvojumu - citēju:
"Lai gan neredzat manu seju,
ziniet, ka mana apņemšanās cīnīties ar ļaunumu nerims.
Tonakt, kad saņēmu šo gredzenu,
man uzdeva tikai vienu jautājumu - vai man ir bail.
Palieku tikpat nelokāms kā toreiz. Esmu bezbailīgs."
Prātu esi izkūkojis?
Kā lai, pie velna, nebaidos?
Mani pacēla no gultas.
Es biju burbulī...
Atdod ieroci, Džonij.
Bija zaļa gaisma.
Tā bija pārbaude...
uz to Lukturi, un viņi gribēja mani.
Mēs jau izrunājām. Tas bija murgs. Nebija nekāda burbuļa.
Bija. Viņš nupat teica.
Iedod man pistoli, Džonij.
Viņi viņam jautāja to pašu, ko man.
Domā, tā ir sagadīšanās?
-Tu mani biedē. -"Vai tev ir bail"?
Kāpēc tu man netici?
Jo tas ir neticami.
Bet tici man - ja neatdosi ieroci,
aizsūtīšu tevi pie tēviem!
Netaisījos kādam nodarīt pāri, Bērnij.
Šī lieta tev ir atņēmusi prātu, un mēs tā vairs nevaram.
Kad atgriezīsimies no skolas, lai tevis te vairs nebūtu.
Vai seržants Stjuarts ir mājās?
Nav.
Varu kā līdzēt?
Cikos viņš būs atpakaļ?
Nezinu.
Kas jūs esat?
Vai esat seržanta Stjuarta sieva?
Bernadeta.
Lūdzu, pasakiet vīram,
ka Sargi izsaka visdziļāko nožēlu par jebkādu paliekošu traumu,
kādu izraisījusi mūsu pēdējā saziņa.
Mēs vēlētos atlīdzināt
par jebkādām ilgstošām ciešanām, kādas varētu būt radušās.
Es nesaprotu.
Mums ir ziņots,
ka daudziem Zaļā luktura kandidātiem,
bijis...
emocionāls satricinājums.
Vai sakāt, ka esat citplanētiete?
Jā, esmu starpgalaktiskā suga, kas nav dzimusi uz jūsu Zemes.
Pierādiet.
Kā, lūdzu?
Jūs man atgādināt nelaimīgu balto sievieti.
Pierādiet.
Esmu sapratusi, ka mans dabiskais veidols cilvēkiem rada nepatīkamas sajūtas.
Man nerada.
Parādiet.
Vai dzerat kafiju?
Atvainojiet par nekārtību.
Bērniem tikko bija kontroldarbs.
Vai jums ir vēl citi bērni?
Jā. Domāju skolēnus. Esmu skolotāja.
Tātad jūs pacēlāt manu vīru no gultas.
Zaļais lukturis nekad nav bijis no Zemes.
Mēs tagad saprotam, ka gredzena izvēles process nav pierasts
jūsu sugai.
Vai grasāties to labot?
Visi, kas runā ar Džoniju, domā, ka viņš ir jucis.
Viņš ik vakaru pārdzeras teju līdz nāvei.
Mana ģimene brūk kopā.
Sistēma nav ideāla.
Tas ir labākais, ko varu darīt.
Vai zināt par rasu atšķirībām uz Zemes?
Vai saprotat, cik negodīgi ir jautāt melnādainam vīram Amerikā, vai viņam bail?
Ar melnādainu domājat...
brūnu ādas krāsu?
Ik dienu pavadām bailēs no vajāšanas, tomēr turpinām darboties,
reizēm pat labāk par visiem apkārtējiem. Vai to zinājāt?
Nē.
Pat kosmosā jūs mūs neņemat vērā.
Cilvēkiem ir samērā īss mūža ilgums.
Varbūt tas varētu pavērt iespējas.
Lai ko gredzens būtu saskatījis jūsu vīrā, tas viņam ir gēnos.
Jūs esat ļoti spēcīga sieviete.
Jūsu atvase kādu dienu
varētu būt lielisks kandidāts.
Tas ir ļoti ilgi. Ja nu...
Ja nu viņam arī būs bail?
Tad viņam neizdosies.
Ja es viņu audzinātu būt bezbailīgam?
Tas noteikti piesaistīs mūsu uzmanību...
kad pienāks laiks.
Un, kad pienāks laiks...
kā zināt, ka viņam būs līdzvērtīga iespēja?
Dodu savu vārdu.
Vai jūs bijāt tā, kas apciemoja manu mammu?
Jā.
Pie viņas ieradās policija, kad mēģināja pārdot to dimantu.
Neticēja, ka tas ir viņas.
Man žēl, ka viņai tas bija jāpiedzīvo.
Jā, es to nodošu.
Jūsu tēvs bija jūras kājnieks. Jūs arī tādēļ?
Jā, kundze.
Tā ir daļa no ceļa.
No ceļa?
Kļuvu par jūras kājnieku, lai varētu nokļūt šeit, pie viena galda ar jums.
Tad ar to sāksim, Džon Stjuart.
Vai...
virsseržant Džon Stjuart, pareizi?
Bijušais virsseržants.
Vai tev mašīnā nav cita apģērba? Sporta somas?
Nē, ser.
Pasūtīju tev steiku un alu.
Paldies.
Tev nevajadzēja vilkt formu.
Man teica, ka runa būs par nacionālo drošību.
Tiekamies steiku restorānā, lai paliktu nepamanīti.
Nav vairs daudz tādu snaiperu kā tu.
Nevainojama likvidēšanas vēsture.
-Esi pacietīgs. -Tas ir mērķis?
SLEPENI
Segvārds ir Pelēkais vilks. Atmazgā naudu...
Mani viņš neinteresē. Stāsti par uzdevumu.
Viņu nav iespējams izsekot.
Zināma tikai viena vieta, kurā viņš atgriežas.
Viņa atpūtas vieta Kamčatkas pussalā.
Nav zināms, cik bieži viņš tur dodas, cik ilgi uzturas.
Man viņš tur jāsagaida.
Jāpaliek, līdz uzrodas.
Tas varētu aizņemt nedēļas. Varbūt pāris mēnešu.
Cik bijuši pirms manis?
Kāpēc domā, ka neesi pirmais?
Ir izlūkdati par citādi nomaļu kalnu grēdu,
aptuvena atkāpšanās ceļa karte, tātad kāds tur ir bijis.
Trīs.
Ar pēdējo grupu sakaru nav vairākus mēnešus.
Bet, ja piekritīsi misijai, rīkosimies citādi.
Evakuācijas gadījumā būs trauksmes poga.
Es to nevēlos.
Man nemēdz būt trauksmes, ser.
Labāk sakārtosim visu pirms došanās prom.
Jā.
Kā klājas tētim?
Ser?
Pēc pamatapmācībām mūs izvietoja kopā.
Dzirdēju, ka bijušas grūtības.
Daudz labāk, ser.
Paldies.
Nedzirdēju, ka ienāci.
Dīvāns kļuvis par ērtu?
Labāk nekā motelī.
Mums tas jāatrisina, Džonij.
Zinu.
Tu nekad nebūtu uzvilcis to gredzenu.
Zinu, ka man netici.
Tagad ticu.
Man žēl, ka visi pret tevi izturējušies kā pret traku.
Piedod, ka arī es.
Kāpēc tagad ne?
Kas mainījās?
Viņdien bija atnākusi viena no Zaļo lukturu priekšniecēm.
Atvainojās, ka nav tevi izvēlējušies.
Ko teica?
Kaut kādas muļķības par sistēmas nepilnībām.
Bet tas varētu būt Džons.
Mūsu mazais?
Tieši tā.
Es nesaprotu.
Kāpēc kļuvi par jūras kājnieku?
Kāpēc es ceļos un mācu?
Lai paceltos pāri videi, no kuras nākam.
Lai pierādītu Dievs zina kam, ka esam ko vērti.
Nelauzām visus stereotipus, nesaskārāmies ar bailēm,
lai tevi sodītu
par to, ka baidies pamest tos, ko mīli.
Viņi mūs neievēro, Bērnij, tu to zini.
Ne šeit lejā, ne tur augšā.
Es teicu to pašu. Bet mēs to nevaram pieņemt.
Nevaram audzināt trīs zēnus un domāt, ka, lai kā viņi necenstos,
viņus neievēros.
Kāpēc ne Ārons vai Markuss?
Nē, viņi tam ir par vecu.
Jau iepazinuši bailes.
Turklāt domāju, ka Sardzei patika Džons.
To varēja redzēt.
Kā izaudzina Zaļo lukturi?
Es lasīju.
Pieradināsim viņu pie bailēm.
Apmācīsim viņu visam tam, ko viņi saskatīja tevī
un kas nav viņu izvēlētajam Lukturim.
Es nezinu.
Tonakt, kad viņi tevi noraidīja,
viss sāka grūt kopā.
Šī mums ir iespēja visu salikt atpakaļ.
Viņš mūs ienīdīs.
Lai tā būtu.
Nav piemērots laiks lēcienam, bet tikai tā viņi mūs neredz.
Tad tas ir piemērots.
Kad misija būs galā, piespied šo pogu.
Ja kaut kas noies greizi un būs jāevakuējas...
Padošu ziņu, kad misija būs galā.
-Veiksmi. -Jā.
Mani ar negodu atstādināja no dienesta.
-Paskaidrojiet. -Kuru daļu?
Ar negodu vai atstādināja?
Vairāk uztrauc nepaklausība.
Nepaklausības nebija.
Man bija jāizpilda misija, un es to neizdarīju.
Neizskatāties pēc tāda, kurš piekāpjas bez iemesla.
Ja tam būtu iemesls vai cēlonis, tas būtu noslepenots.
Daudz kas no tā, ko apspriedīsim, arī būs noslepenots.
Apsolu, ka turēšu mēli aiz zobiem.
Ko zināt par Sinestro?
Tikai to, ko redzēju ziņās. Sāka darboties uz savu galvu.
Nogalināja vienu jūsu Sargu. Hals Džordans viņam sadeva un viņu ieslēdza.
-Un ko domājat par Halu Džordanu? -Neko.
-Ko neko? -Neko par viņu nedomāju.
Jums kaut kas ir jādomā.
Viņu izvēlējās jūsu tēva vietā.
Mans tēvs godam kalpoja šai valstij.
Viņš ciena ikvienu, kura pienākums ir aizsargāt cilvēkus.
Viņš man iemācīja to pašu.
Sinestro bija Džordana skolotājs.
Tēva vietā.
Viņš joprojām jūt dziļu pieķeršanos savam mentoram.
Tas ir diezgan...
satraucoši.
Tas ir cilvēciski.
Mēs mīlam cilvēkus, kas mūs audzina.
Pat ja viņi ir ķerti.
Daudz laimes dzimšanas dienā
DAUDZ LAIMES DZIMŠANAS DIENĀ DŽONAM 5
Laimi dzimšanas dienā
Daudz laimes dzimšanas dienā, mīļo Džon
Daudz laimes dzimšanas dienā
Vēlies kaut ko, dēliņ.
Mums tev ir dāvana, mīļais. Aizver acis.
Kāpēc tu ver ciet acis, Markus?
Vēlos, lai tas būtu beisbola krekls.
-Tev vēders nelien Džona kreklos. -Ei.
Atver to.
Paga, es lūdzu krītiņus.
Mēs ar tēvu domājam, ka piecos gados ir laiks uzzināt savu likteni.
Kad pieaugsi, būsi Zaļais lukturis, dēls.
Varbūt brīnījies, kāpēc pret tevi izturamies citādi.
Tu guli atsevišķi no brāļiem.
-Neejat vienā skolā. -Likās, ka viņš jums labāk patīk.
Ei.
Puikas, tas ir nopietni.
Kad biji mazs, Sargi, cilvēki, kas pārvalda visu visumu,
ieradās pateikt, ka vēlas, lai tu kļūtu par nākamo Zaļo lukturi.
Teica, ka mums tevi jāapmāca
un ka sūtīs putnus uzraugus.
Tie nodos ziņas Sargiem.
Tāpēc tev tik ļoti patīk putni, dēls.
Zinu, ka tev patīk zīmēt un gribēji krītiņus,
un tu joprojām vari nedaudz pazīmēt.
Taču šogad sākas tava īstā apmācība.
Kas man jādara?
Viņi vēlas, lai mēs tevi padarām bezbailīgu.
Vienmēr izvēlaties viņu.
Klau. Āron.
Ei.
Par viņu neuztraucies.
Neuztraucies par citiem, tikai par sevi.
Tu taču negribi, lai Sargi domātu, ka to negribi darīt, vai ne?
Nē, kundze.
Kas tas?
Uzmanīgi, Markus. Iedod to Džonam.
Tam esam tevi audzinājuši, dēls.
Nu tev jāiemācās šaut. Esi gatavs?
Tāpēc izvēlējāties kļūt par snaiperi?
Esmu labs šāvējs.
Es to nejautāju.
Varu trāpīt mērķī vairāk nekā no pusotra kilometra.
Jums patīk attālums?
Vai tā ir metafora?
Jautājat, vai man ir tuvas attiecības, vai darbā man novērsīs uzmanību?
Jā. To es jautāju.
Man patīk būt vienam. Un mani nekas nenovērš.
Un jūsu vecāki?
Vai vainojat viņus par stingrajām apmācībām?
Vai jums ir ģimene?
Mēs nākam pasaulē vieni, un vieni arī mirstam.
Tas ir bēdīgi.
Tiešām?
Nevaru īsti paskaidrot, kas ir ģimene, kādam, kam tādas nav.
Bet stingra audzināšana ir tā daļa.
Ei, tas bija labi, puika. Tiešām labi.
Aizej un uzliec vēl vienu ābolu.
Vai tu negāji ārā pabeigt tā satelīta uzstādīšanu?
Domāju, jēdzīgāk ir patrenēties.
Domāji? Nav ko domāt.
Jāuzliek tas šķīvis.
Dimanta nauda ir cauri, Bērnij. Vajag vēl citas detaļas.
Jāpiezvana viņiem par to, cik viņam labi iet.
Nezinām pat, kam zvanīt, un viņi teica, ka novēros.
Neatstāšu to viņu ziņā.
Skaties, tēt. Kā Vilhelms Tells.
Nošauj man to no galvas.
Izdari to.
Ko?
Paskaties, vai viņam bail. Šauj.
Bailes ir lipīgas.
Pajautā viņam, ko jautāja tev.
Vai tev ir bail?
Nē, ser.
Tāda ir cena.
Jums abiem.
Tas ir ābolu biezenis. Vai varu to apēst?
Domāju, tēvs var piedāvāt ko labāku.
Esi pelnījis čīzburgeru, puika.
Mans puika.
Nāc.
Un vai jūs mīlat savus vecākus?
Jā.
Protams, ka mīlu. Esmu viņiem visu parādā.
-Esat viņiem parādā? -Jā.
Un kā grasāties viņiem atmaksāt?
Iegūstot šo darbu.
Un ja nu ne?
Es to iegūšu.
Kā varat būt tik pārliecināts?
Mani par tādu audzināja.
Man ir taisnība.
-Nav tā, kā saka. -Saka?
Jā, ir. Viņi tikai nevar lamāties pa radio.
Šajā dziesmā vārdi tiešām ir:
"Ja tev patīk zivs ar putru, ielu dzīve liekas kruta"?
Kā lai viņš zina? Viņš pat nav melnais.
Viņš klausās klaviermūziku.
Mamma taču viņam liek...
Mamma taču viņam to liek.
Bet viņš klausās caur sienu. Es viņu dzirdu.
Jā, tādi vārdi tiešām tur ir.
-Es teicu! -Tu to tikai saki,
lai izpatiktu Āronam.
Lūdzu. Vai zini vārdus?
Norunā.
Visu mūžu no viņiem baidīsies?
Viņi cenšas tevi padarīt par tizlu.
"Jē-ē."
"Jē-ē." Viņš runā kā baltais puika Henrijs.
Džon, kāp ārā.
Bet, mammu, mēs viņam prasījām norepot.
Runa nav par dziesmu. Tā ir apmācība.
Viņš tur neizdzīvos. Nekad šādās vietās nav...
Ja gribētu dzirdēt, ko domā, būtu palūguši.
Kāp ārā no mašīnas, dēls.
Piedod.
-Viss labi? -Kā iet, mazais?
Interesanti, kāpēc nenospiedāt panikas pogu.
Bija jāpaveic misija.
Varbūt bijāt spītīgs.
Man bija jāpaveic
misija.
Jūsu apmācība noteikti izraisīja milzīgu vientulību.
Tā kā cilvēkiem ir nepieciešams augsts socializēšanās līmenis,
šāda izolācija šķiet tieši pretrunā ar jūsu programmēšanu.
Cilvēkus neprogrammē. Mūs audzina.
Es nesaprotu atšķirību.
Tāda ir.
Kur tu ej?
Paga. Nē.
-Nē... -Aiziet.
Džon...
pataupīju tev cūkgaļas karbonādi.
Šķīvis ir mikroviļņu krāsnī.
Ja kļūsiet par Zaļo lukturi,
vēl vairāk izolēsieties no savas ģimenes.
Nekādu problēmu.
Viņi pēc jums...
-neilgosies? -Nē.
Jūs pēc viņiem neilgosieties?
Mēs visi 18 gadus dzīvojām vienā mājā.
Uzaugu, ilgojoties pēc viņiem.
Mammu!
Varu iziet ārā ar Markusu un Āronu? Izdarīju savu darbu.
Mammu?
Savos desmit gados viņš katru dienu rīkojas bezbailīgi. Viņš...
Jūs tur esat? Pasakiet kaut ko.
Jūs solījāt.
Ar ko tu runā?
Ar Sargiem? Viņi neatbildēja?
Varbūt viņi nerunā, jo neredz rezultātus.
Tev vēl ir bail.
Man ne no kā nav bail. Putniem vajadzēja viņiem pateikt.
Viņi nesaka.
Tad putni melo.
Pierādi.
Labi, Džon.
Tiešām labi.
Dabūsi čīzburgeru.
Viņš nav pabeidzis.
Ko?
Lai Džons šauj.
Ko šauj?
Ābolu no tavas galvas.
Teica, ka nebaidās.
Paskatīsimies.
Vai vari to izdarīt, dēls?
Bērnij, pie tā nav jānonāk pamazām?
Džons trāpīs kodei debesīs.
Jā.
Laikam putni tomēr nemelo.
Tev tas nav jāslēpj.
Parādi.
Tev ir talants, dēls.
Zinu, ja tev būtu teikšana, tu zīmētu daudz vairāk.
Man jātrenējas. Neatliek laika zīmēšanai.
Tāpēc jau nevēlies to darīt mazāk.
Dažas lietas vienkārši nāk dabiski.
Piemēram, putni, zīmēšana...
tas, ka mīli tēti.
Par to nav jākaunas.
Zini, cik daudziem maziem puikām pat nav tēta, ko samīļot?
Es biju nobijies.
Ir normāli, ka nevēlies nodarīt pāri cilvēkiem, ko mīli.
Mīlestība ir svarīgākais, kas mums ir.
Tāpēc tevi tā apmācām.
Gribam, lai tev izdodas. Jo tevi mīlam.
Putniem bija taisnība.
Es neesmu gana labs.
Es tos putnus izdomāju.
Mēs to visu tā sasteidzam...
it kā tev jābūt gatavam aizlidot jau šodien, jo...
nezinām, kad viņi tev piezvanīs
un lūgs kļūt par Lukturi.
Un nezinām tāpēc, ka...
Tev bija taisnība.
Sargi mums neatbild.
Tu meloji?
Tāpēc vien, ka viņi neatbild, nenozīmē, ka neklausās.
Viņi droši vien pat nezina, kas esmu.
Viņi ļoti labi zina, kas esi.
Pazīst tevi labāk par Halu Džordanu.
Un zina, ka esi labāks.
Un gredzens viņam ir tikai tāpēc,
ka viņam dzīvē bijusi tā privilēģija
nepazīt bailes.
Un mēs tev sagādājam šādu pašu dāvanu.
Redzu, kas tevi gaida.
Redzu tevi tajā tērpā, un tas mūs dara lepnus.
Bet mani neizvēlējās.
Dažreiz...
melnādainam cilvēkam pašam jāliek par sevi manīt.
Nav tā, ka neesi gana labs. Vai neesi labāks.
Tas nozīmē tikai to, ka viņi mūs neredz.
Mēs paši liekam par sevi manīt.
Ja vēlies beigt uz to tiekties, jo tev melojām, es saprotu.
Bet par izvēlēšanos neuztraucies.
Izvēlies pats.
Tagad esmu gatavs šaut.
Iešu pamodināšu tēti.
Nē, ne pa tēti.
Pa tevi.
Zināju, ka to spēj, dēls.
Iesim apēst čīzburgeru.
Man riebjas čīzburgeri.
Tad tev tie vairs nav jāēd.
Apbrīnoju jūsu atklātību par ģimeni.
Kāpēc man ir sajūta, ka teiksiet "bet"?
Jo ir vēl citas lietas, ko man nestāstāt.
-Par atstādināšanu no dienesta? -Jā.
Esmu izstāstījis visu, par ko runāt ir ērti.
Ja vēlaties šo darbu,
jāstāsta viss, kas liek justies neērti.
Deviņi mēneši.
Teici, kāds laiks paies.
-Ilgs. -Tik ilgi tas aizņēma.
Domājām, ka esi miris. Priekšniecība sāka krist panikā.
Varējāt atsūtīt izlūklidmašīnu. Nevajadzēja sūtīt Džordanu.
Mēs nesūtījām...
vispār jau.
Aizsardzības ministra vietnieks bija striptīza klubā,
un kurš tur izrādās, ja ne nolāpītais Hals Džordans?
Viņi sāk dzert.
Vietnieks izpļāpā slepenas ziņas, ka Pelēkais vilks devies uz atpūtas vietu.
Bums.
Džordans uzšaujas debesīs, dodas tieši uz Kamčatku.
Uzlaiž gaisā kompleksu, sagrābj Pelēko vilku, nolaiž viņu Gvantanamo.
Nu mums ir meklēšanā esošs terorists, nevis miris, bet apcietinājumā.
Un kaudze noskaitušos krievu,
kuri jautā, kurš nosvilinājis 300 akrus viņu suverēnās zemes.
Par laimi, ASV armija uzņemas atbildību par šo stulbumu
ar vienu mazu izņēmumu.
-Mums tur nevajadzēja būt. -Nē.
Un arī Džordanam ne.
Kādam par to jāatbild, citādi atklāsies, ka mūsu ārpolitika
balstās uz palīdzības lūgšanu pālī esošiem supervaroņiem striptīzbāros.
Paldies.
Jā. Labi.
Vai zini, kam piekrīti, dēls?
Biji tur no brīvas gribas.
Atstādināšana būs "ar negodu".
Bet augšā visi zinās, kādu pakalpojumu esi veicis valsts labā.
Jā. Es saprotu.
Dievs svētī, major.
Cik ilgi klīdīsi pa manu māju?
Cik vien ļausi.
Nolāpītais Hals Džordans.
Viss mans darbs vējā.
Nav nekas tāds, ko nevari atgūt.
Tie ir dzīves gadi, mammu.
Deviņi mēneši vienatnē, kas pavadīti, ēdot kukaiņus un ogas.
Tu tāpat neēd gaļu.
Atver to. Es jau atvēru.
Kas tas ir?
-Nepieteicos mākslas skolā. -To es.
-Gribi taču iet? -Kāpēc tu tā darīji?
Jo tev ir laiks celties
un beigt tērēt manu elektrību.
Labi. Un...
kā ar manu likteni?
Ceļš nav mainījies.
Tas ir tikai apvedceļš.
Ja vēlies sēdēt istabā un bīties, ka viss ir galā,
tad tev ir bail.
Un, ja ir bail...
Tad viss ir galā.
Jā.
Drosme ir bailes, kas noskaitījušas lūgšanu.
Tu vari uztraukties,
bet jābūt gana drosmīgam, lai tomēr mēģinātu.
Jo kādudien ikviens puika vēlēsies tev līdzināties.
Bet līdz tam
tev jāatrod, kā sevi iepriecināt.
Kopš kura laika tev rūp, vai esmu laimīgs?
Vēl dusmojies par tiem krītiņiem?
Paldies, ka piekritāt tikties, Stjuarta kungs.
Paldies jums. Protams.
Kā jums noteikti teica,
meklējam labi apmācītu studentu īpašam projektam.
Par jums ir ļoti labas atsauksmes.
Vērtēšana ir diezgan vienkārša.
Lūgšu uzzīmēt objektu skices no galvas.
Jo detalizētāk, jo labāk.
-Sāksim? -Jā.
Lūdzu, uzskicējiet ēku, kurā atrodamies.
Vai varat uzzīmēt pulksteni,
vēlams tādu, kas piederējis mātei vai tēvam?
Jā. Tēvam.
Lieliski.
Tagad, Stjuarta kungs,
lūdzu...
uzvelciet pirkstā gredzenu
un manifestējiet tēva pulksteni.
Lai tas strādātu, jāņem vērā visi iekšējie mehānismi.
Vienkārši iedomājieties to. Tas projicēsies.
Labi pastrādāts.
Mēs vērojam jūsu progresu.
Tagad steidzieties, vai arī nokavēsiet interviju.
Kādu interviju?
To, kuru gaidāt.
Leciet.
Vai varat apstiprināt, ka Hala Džordana dēļ
-vairs neesat militārajā dienestā? -Jā.
Vai jūs teiktu,
ka tādēļ, ka Halu Džordanu izvēlējās jūsu tēva vietā,
jūsu ģimenes dzīve ir...
sarežģīta?
Jā.
Jums būtu tuvākas attiecības ar brāļiem?
Jā.
Vai jebkas no tā ir devis iemeslu...
turēt ļaunu prātu uz Halu Džordanu?
Nē.
Tikko teicāt, ka viņa dēļ jūs atstādināja no militārā dienesta.
Nav viņa vaina. Viņš sekoja pavēlēm.
Patiesībā - nē.
Mēs...
atkārtoti brīdinājām neizmantot spējas,
lai iejauktos Zemes strīdos.
Vai jums nebūtu nekas pretī aizvietot Halu Džordanu...
apzinoties, ka viņam radīsies iespaids,
ka esat tikai viņa aizvietotājs?
Vai tās ir manas pavēles?
Ja dabūsiet darbu, jā, tādas būs jūsu pavēles.
Tad nav svarīgi, vai man ir kas pretī.
Apsveicu...
Džon Stjuart.
Mammu. Tēti.
Jūs neticēsiet.
Lūk, viņš. Neatkārtojamais Džons Stjuarts.
Juniors, vai ne? Tā jūs viņu saucat?
Vienkārši Džons.
Junior, Hals Džordans, prieks iepazīties.
Jā, priecājos.
Vai ne? Stāstīju taviem vecākiem,
ka man jāsatiek jaunais protežē.
Un es tiešām nezinu,
kā Lielie zilie bosi viņu izvēlējās, bet zinu...
ja jūs viņu uzaudzinājāt, viņš būs izcils.
Esat īsti sirds cilvēki kā Vidusrietumu Haksteblu ģimene.
Junior, varbūt iziesim ārā pārrunāt grafikus un tamlīdzīgi?
Un...
es novērtēju viesmīlību.
Tu nāc, junior?
Apstulbis vai kautrīgs?
Ne viens, ne otrs.
Es sajūtu tādu kā...
spriedzi.
Nē. Tikai...
tas man daudz nozīmē.
Cerēju, ka pats varēšu izstāstīt.
Vells.
Es to sabojāju?
Nē. Nē, ser. Viss kārtībā.
-Tiešām? -Jā.
-Viss labi? -Jā.
-Droši zini? -Mhm.
Labi.
Jo, atklāti sakot...
Man pie kājas, uz ko tu ceri,
bet pieņemu, ka uz šo gredzenu.
Man nevajag sasodītu palīgu un negribu aizvietotāju.
Vienīgais, kā dabūsi šo gredzenu, ir pār manu līķi.
Apmācības sāksim pirmdien no rīta. Nevaru vien sagaidīt.
Laikam viņam patīku.
BALSTĪTS UZ UZŅĒMUMAM DC RADĪTAJIEM TĒLIEM
Subtitrus tulkoja: Beata Jakubova