ÜDVÖZÖL SAMDAL-RI!
A víz hullámzik
Az emlékek elhalványulnak
Egy lány
Táncol
Fiatal volt
Egy nap a tenger
Anya lett
Minden könnyem
Mi-ja! Ko Mi-ja!
És a mosolyom
Magához ölelte
Én vagyok a tenger
Anya vagyok
Adj egy kicsit!
Később.
Henjo vagyok
A KÉT MI-JA TÖRTÉNETE HENJÓK ÉS NŐK
9. RÉSZ: A KÉT MI-JA TÖRTÉNETE
BU MI-JA
Ő a kontinensről jött, és nemrég ment férjhez Pan-sikhoz,
Suk fiához.
Suk fogja megtanítani őt búvárkodni. Vigyázzatok rá!
Pan-sik elment a kontinensre jogsit szerezni,
és feleséggel tért haza?
- Igen. - Bizony.
Nekem is ezt kell majd viselnem?
Nagyon viccesen néz ki.
- Mint a gumiabroncs. - Mi?
- Gumiabroncs? - Te kinevetsz minket?
Hé, te!
A nevem Ko Mi-ja.
Miről beszél ez a lány?
Mi-ja, ne fogj vele kezet!
Hogy? Te is Mi-ja vagy?
Igen. Én is Mi-ja vagyok.
Bu Mi-ja.
Te jó ég, hogy fogsz felvenni egy gumiabroncsot? Még ettől is félsz.
Bu Mi-ja, miért csináltad ezt? Jesszusom!
Megőrültél?
Merülj le most rögtön!
Merülj le!
Most!
Azért ilyen lassú, mert gumiabroncsot visel?
Hallgass már!
Mostantól velünk fog élni a faluban.
Kértelek, hogy legyél vele jóban!
Anya, ki mondta, hogy itt maradok a szigeten?
Én elmegyek a kontinensre.
Elmegyek a kontinensre, és hozzámegyek Cho Yong-pilhez.
Egek, felejtsd el Cho Yong-pilt!
Menj hozzá Cho Sang-tae-hez, fülig szerelmes beléd.
Most is ott figyel.
Anya, ne már!
Amúgy Mi-ja mindig arról beszél, mennyire imádja Cho Yong-pilt,
de Nam Jin Korea Elvis Presley-je.
Miket beszélsz?
Na Hoon-a Korea Elvis Presley-je.
- Nem, Nam Jin az. - Jó ég!
- Azon a zöld mezőn - Zöld mezőn
Hogy érted ezt?
A kozmosz kivirult
Na Hoon-a az.
Na Hoon-a a szupersztár.
Nem, Nam Jin az.
Anya!
Sosem fogok barátkozni valakivel, aki ennyire bunkó és udvariatlan.
Érted?
Hogy mit mondtál?
Süket vagy?
Mit mondtál az előbb?
Cho Yong-pil az.
Ő Korea Elvis Presley-je.
Most mi történik?
Nem tudom.
Yong-pil Korea Elvis Presley-je és egyben a legnagyobb szupersztár.
Nem Nam Jin vagy Na Hoon-a.
- Ő is Cho Yong-pil rajongó? - Biztosan.
Az a lány egy csokrot adott nekem Legutóbb
Egy ilyen trendi dalt csak ő tud elénekelni.
Minden titulus őt illeti.
Mint egy ázott falevél az esőben Rövid haja gondosan fésülve…
Yong-pil!
Ne! Merülj le!
Szép volt!
Egy, kettő…
Három.
Nyisd ki a szemed!
Pont, mint az enyém.
Mikor fogsz végre valamit?
Mit csinálsz?
983 szavazattal
a nyertes: Cho Yong-pil!
Yong-pil sír.
Igen, így. Akik hátul állnak, nézzenek ide!
- Nézzenek a kamerába! - Gratulálok!
Az ara barátai ne beszélgessenek!
Kérlek!
Én nyertem.
Yong-pil!
Mi van?
Mi történt?
Anya!
Mindig
együtt lógtatok.
Gyereket is együtt szültetek.
Örökké együtt leszünk.
Amikor felnőnek,
sógornők leszünk.
Sógornőm!
Nem elég, hogy ilyen közel álltok egymáshoz,
egy család is akartok lenni?
Istenem!
Mi-ja,
tényleg a sógornőm leszel?
Akkor tényleg egy család leszünk.
Hát persze.
Azt hitted, viccelek?
Legyünk sógornők,
maradjunk a gyerekek mellett,
és védelmezzük őket örökre!
És ha nem akarják?
Lehet, hogy mással akarnak egybekelni.
Ez igaz.
Hiába szeretnénk, ők nem biztos, hogy kedvelnék egymást.
Akkor…
legyünk társanyák!
Társanyák? Az micsoda?
Yong-pil anyja Bu Mi-ja és Ko Mi-ja.
Sam-dal anyja Ko Mi-ja és Bu Mi-ja.
Ez a kötelék még a családnál is erősebb, nem?
Igazad van.
Ha két anyukájuk van,
és mondjuk, én halok meg előbb,
vagy te halsz meg előbb,
egyiküknek sem kellene anya nélkül felnőnie.
Ez igaz.
Ha én halok meg előbb, Sam-dal mellett maradsz örökre?
Természetesen.
Jin-dalról is gondoskodom.
Ha én halok meg előbb,
maradj Yong-pil mellett örökre!
Ez csak természetes. Elvégre ő a fiam.
Ő pedig az én lányom.
Yong-pil!
Anya, ne hajszold túl magad!
Ne is foglalkozz a nagyival, oké?
- Szia! - Mi az?
A nagyi piszkálja anyát, mert kevesebbet fog a többieknél.
Túlhajszolja magát. Az áramlatok erősek és veszélyesek.
Ne aggódj!
Ott van vele Bu Mi-ja, aki a legjobb henjo. Nyugi!
Sosem hagyná, hogy Ko Mi-ja veszélybe kerüljön.
Hát persze. Ezt én is tudom.
Bu Mi-ja!
Ko Mi-ja!
- Hogy vagy? - Jól.
Akkor gyerünk! Szerintem lássunk neki!
Ha az áramlatok felerősödnek, kijövünk.
Te jó ég, nem lehet! Már mondtam.
Ilyen időben az áramlatok egy pillanat alatt felerősödhetnek.
Miért vagy ilyen konok?
Menjetek haza gyorsan!
Oké? Gyerünk!
Hallgass rá! A tenger most nyugodtnak tűnik,
de egy szempillantás alatt megváltozhat.
Holnap is van nap.
Tegnap sem fogtam semmit.
Menj csak haza!
Én még bemegyek egy picit.
Ha az áramlatok felerősödnek, azonnal kijövök. Menj csak!
Istenem!
Meg fog szidni ezért.
Hé, Ko Mi-ja!
Várj meg!
Menj csak haza!
Ha felzúdul a tenger, kijövünk.
Rendben van.
Gyors leszek.
Sang-tae!
Siess! Gyere gyorsan!
Miért? Mi történt?
Siess a tengerpartra!
A feleséged…
A feleséged!
A feleségem?
Mi van a feleségemmel?
Megtalálták a tengerben Samdal-ri partjainál.
Hogy van? Jól?
Azt mondták, kimentették, szóval él.
Átszállítják a Halla Egyetemi Kórházba.
Hé, hova…
És megint elviharzott.
Ki tudunk adni egy riasztást?
Igen, a központ épp az imént hagyta jóvá. Azt kérik, igyekezzünk.
Hogy mi…
Miért vagy így elszontyolodva?
A viharriasztás miatt.
Tegnap Cho jelentette, hol és mikor mi várható,
és időjárási riasztást kért.
A központ arra kérte, hogy egyelőre várjunk.
Ha időben kiadtuk volna…
Micsoda?
Öregem, megint őrjöngeni fog.
RENDŐRSÉG
Biztos mindannyian aggódtatok.
Jól vagytok?
Miért ne lennénk jól?
Csak Ko asszony miatt aggódom.
Tegnap is kiment a zátonyhoz.
Miért nem volt óvatosabb?
Ha óvatosabbak vagyunk, a tenger kíméletesebb lesz?
Valahányszor baleset történik, nagyon megijedek.
Van olyan halász, aki nem fél a tengertől?
Mindegy, hagyjuk ezt! Menjünk!
Ki az ott?
Nem Sang-tae?
De, Sang-tae az.
Nem sűrűn jön a pihenőhelyre, igaz?
- Vajon mi hozhatta ide? - Hát ez az.
Kedvesem, mit csinálsz itt?
Megint elvitt valakit a tenger?
Anya, még hideg van. Miért jöttél ki?
Meg fogsz fázni.
Hé, ő Sang-tae, nem a férjed.
Cho Sang-tae.
A vejed.
Ki maga?
Na én megyek.
Mi történt?
Semmi. Menjünk!
Rendben.
Mondtam, hogy veszélyes. Miért nem hallgattál rám?
Anyuci! Most mit tegyek?
Szegény anya!
Semmi baj.
Halló?
Sam-dal, hol vagy? Hol van anya?
Hát,
anya… Anyát épp most viszik a kórházba.
Apa vele van.
- Sam-dal… - Nem fértünk be a mentőbe…
Cho Sam-dal, jól vagy?
- Légy erős! - Mi?
Oké.
Sam-dal, figyelj rám!
Anya rendbe fog jönni. Nem lesz semmi baja.
Úgyhogy ne aggódj, ne stresszeld magad, oké?
Sam-dal, bízz bennem!
Nem lesz semmi baja, oké?
Minden rendben lesz. Érted?
Igen, persze.
Anya! Mit tegyünk?
Ne aggódj, Hae-dal!
Minden rendben.
Hogy szívbeteg?
Az kizárt.
Miféle szívbetegség? Baleset érte halászat közben.
Szerintem rosszak az értesülései.
Nem. Én ezt az információt kaptam.
Igaza van.
Tényleg szívbeteg.
Apa!
Mi a baja?
Szívritmuszavar.
Gyorsabban ver
a szíve, mint másoknak.
Mi is az?
Hirtelen nem jut az eszembe.
Milyen gyógyszert szed?
Milyen gyógyszert? Valami szívgyógyszert.
Apa, mi ez az egész szívbetegség-dolog?
Anya beteg?
Maradjatok már csendben!
Úgy hívják, AFib.
Antiaritmiás gyógyszert szed.
Illetve véralvadásgátlót körülbelül nyolc éve.
És kardiológushoz jár önökhöz.
A neve…
dr. Kim Hyung Jun.
Csipogj rá dr. Kim Hyung Junra, hogy meg tudja-e nézni!
- Jó. - Egek!
Hogy engedhették merülni szívritmuszavarral?
Elnézést!
Hogy van anya? Jól van?
Igen, egyelőre.
Nagyobb baj is lehetett volna,
de a mentősök szerencsére tudták, hogy szívbeteg,
úgyhogy megfelelően ellátták.
Figyeljük az EKG-ját,
és majd csak magához tér.
Rendben, köszönjük.
- Doktor úr! - Igen?
Mi folyik itt?
Egyedül mi nem tudtuk, hogy beteg?
Ez egyszerűen…
Rendszeresen szedte a gyógyszert.
Anya!
Ébren vagy?
- Anya! - Nézem.
- Anya, jól vagy? - Elnézést, hölgyeim!
Hölgyeim, helyet!
- Hadd nézzem! - Oké.
Asszonyom, hall engem? A kórházban van.
Magához tért.
Anya!
Anya, jól vagy?
Ez Sam-dalé.
Kösz.
Biztosan nagyon aggódott.
Végig remegett, amikor vittem a baleset helyszínére.
Próbálta elfojtani a könnyeit előttem. Hadd ne mondjam!
Mikor ideértünk, azt mondta, elmehetek, de ott hagyta a telóját meg mindent.
Anya visszaaludt.
Értem.
Ja, tessék!
Köszi.
Menj csak haza!
Mi itt maradunk vele. Nyugodtan elmehetsz.
Jól vagy?
Istenem!
Ko asszony…
Hogy van Ko asszony? Jól van?
Gőzünk sincs. Eun-ut nem engedték be hozzá.
Azt hiszem, magához tért.
Részleteket nem tudok.
Na és Sam-dal?
A sürgősségin van, ugye?
Hékás, hova mész?
Az egész család nagyon odavan.
Csak zavarnád őket.
Azt mondod?
Yong-pil majd hív.
Yong-pil velük van?
Persze. Azonnal sietett a sürgősségire.
Figyu, ülj le!
Ne játszd a hőst, csak várj!
Hogy érted ezt?
Mi?
Ha én odamegyek, játszom a hőst? És Yong-pil?
Úgy értem,
ők közel állnak egymáshoz.
Hogyhogy közel? Csak úgy állítják be őket!
Tegnap óta furcsán viselkedik.
Amikor Yong-pilről és Sam-dalról van szó, mindig kiabál velünk.
Nem lehet szót érteni vele.
Mit a fenét csinálsz, Bu Sang-do?
Azt mondtad, nem tudod.
Hogy nem tudsz semmit.
A henjónak
szívproblémái vannak.
Amint megtalálják, ellenőrizzék a pulzusát!
A pulzusával kezdjék!
Mondd…
mégis miért?
Ne haragudj, Sam-dal, de nem volt más választásom.
Sokszor még normál esetben sem értelek teljesen.
De ezt végképp nem értem.
Miért nem mondtad el, mikor direkt kérdeztem?
Ha túlságosan elfoglaltnak is tűntem a saját életemmel ahhoz,
hogy törődjek anyámmal,
és még ha úgy is tűnt,
hogy nem vagyok jó lánya,
azért még elmondhattad volna.
A lánya vagyok.
Nem ez az oka, hogy nem mondtam el.
- Tudod… - Akkor mi?
Mondd el!
Miért nem mondtad el?
Sam-dal hívott?
És elmondtad neki?
Képtelen voltam.
Úgy a lelkemre kötötted, hogy ne mondjam el.
De anya,
a gyerekeidnek tudniuk kéne, hogy beteg vagy.
Gondolj bele, hogy fogják hibáztatni magukat később!
Kérlek, anya,
mondd el nekik!
Felejtsd el!
Ne szólj erről senkinek!
Anya!
Én döntöm el, hogy elmondom vagy sem. Oké?
Nézd,
tudom, hogy el kellett volna mondanom. Tudom jól.
De itt most anyáról van szó.
Így döntött, nem mehettem a saját fejem után.
Akkor is
el kellett volna mondanod.
Nem szabadna búvárkodnia.
Aritmiával bemenni a vízbe olyan,
mint egy időzített bombával merülni.
Apa, te, senki sem állította meg.
Mindennap bement a vízbe, ami veszélyes.
Azt hiszed,
nem próbáltuk megállítani?
Elismerem, mint a lányának, jogod lett volna tudni az állapotáról.
Megértem, hogy dühös vagy. De tudod, mit?
Ha az ünnepnapokon hazajöttél volna,
vagy legalább évente egyszer,
kiderült volna számodra, hogy anya beteg.
De nem.
Lebeszélhetted volna a halászatról.
De sosem jöttél.
Ezért nem tudtál róla.
Arra kértelek, hogy találd meg önmagad, igaz?
Anya is része annak, aki vagy.
Felejtsd el! Menjünk, jó?
Nézzük meg anyát!
Fogalmad sincs, hogy miért és ki miatt nem jöttem vissza.
Halló?
Nem.
Nincs rá szükségem.
Mihez kezdjek hitelkártyával falun?
Folyton rám akarják tukmálni.
Jó ég!
Idegösszeomlást kapok ettől a várakozástól.
Legalább magához tért. Ezek szerint túl van az életveszélyen, igaz?
Igen.
Istenem!
Nem tudom, miért gondolok ma folyton Yong-pil anyukájára.
Hé!
Miért kell felhoznod Yong-pil anyukáját?
Ne idegesíts!
Nem mintha történt volna valami Ko asszonnyal.
Félek, hogy előbb-utóbb fog.
Két éve Yeong-ae ment el.
Azelőtt Jeong-sun, előtte meg Yong-pil anyja.
Sejtettünk bármit, mikor elengedtük őket?
Valahányszor megpróbálom elfelejteni, a tenger ismét elragad valakit.
Mi van?
Ha-yul,
a nagyid és az anyukád hamarosan telefonálnak, jó?
Maradj itt velük még egy kicsit!
Rendben.
Szöulban, amikor anya és a nénikéim későn jöttek haza,
gyakran Byeolnál aludtam.
- Értem. - Aha.
Ezt azért mondom el, hogy nem kell aggódniuk miattam.
Valóban?
Milyen aranyos kislány!
Mindjárt előjönnek a delfinek, ideje kilátogatnom a partra.
Persze. Menj csak!
De ne menj messzire!
Jó.
Istenkém!
Olyan bolond vagy!
Ne beszélj így a gyerek előtt!
Honnan tudhatná, miről beszélek?
Még csak kislány.
Jaj, anyám!
Fenébe!
Gyermek létére nagyon érett. Olyan, mint egy csöpp felnőtt.
A DELFINEK NEM HALAK
Megint itt vagy?
Ha-yul, ugye?
Honnan tudtad, mikor jönnek elő a delfinek?
Nem sokan tudják.
A nagyimtól.
Ő mindent tud a tengerről.
Értem.
Akkor biztosan henjo.
Szerencsés vagy.
Én is szeretnék egy henjo barátot.
Uram!
Igen?
Namchun Oryong mellett marad, és anyaként védi őt, igaz?
Igen, elvégre ő Oryong anyja.
És mi lesz,
ha valamilyen oknál fogva
Namchun elpusztul?
Mi lesz akkor a kicsinyével, Oryonggal?
Ki védi majd meg a kis Oryongot?
Hogyan?
Hát…
A palackorrú delfineknél gyakori az úgynevezett társanyaság.
Más anyadelfinek vigyáznak a delfinbébikre,
akik elvesztették az édesanyjukat.
Értem.
És ha a tenger elragadja a nagyit,
ki fogja megvédeni az anyukámat?
Micsoda?
Nem tudok az anyukám nélkül élni.
És ahogy én sem, az anyukám sem tud az ő anyukája nélkül élni.
Mi lesz, ha a tenger…
Mi lesz, ha a tenger elragadja a nagymamámat?
Mi lesz akkor az anyukámmal?
Ennyi elég lesz, kincsem! Ki fogsz fulladni.
Nagyi, hogy tudod olyan sokáig visszatartani a lélegzeted a víz alatt?
Nekem még tíz másodpercig sem megy.
Mert én henjo vagyok.
Sokáig bírom levegővétel nélkül.
Hű!
Nem félsz a tengertől?
Én igen.
Dehogynem.
Én is félek a tengertől, hidd el!
Tényleg te is félsz?
De te henjo vagy.
A henjók is csak emberek.
A tengernél nincs félelmetesebb.
A tenger elragadta az anyósomat,
a húgomat…
és…
az vitte el egy barátomat is.
Nagyon félek tőle.
Mi lesz, ha a tenger elviszi a nagyimat?
Szegény anyukám!
ARITMIA KAMRAFIBRILLÁCIÓ
Jó reggelt, Ko titkár!
Uram,
a vezérigazgató kéri, hogy hívja fel dr. Chát a Halla Kórházban.
Miért?
Jeon Dae-ho, az AS Electronics igazgatója bordatöréssel kórházba került.
Ko titkár,
micsoda örvendetes hírrel szolgálsz már kora reggel.
Na ezt már szeretem.
Hány bordája bánta?
Remélem, nem csak egy.
Uram!
Maradjon csendben!
- Kérem, hívja fel! - Dehogyis. Miért tenném?
Annyiszor megalázott.
Csak mondd meg az apámnak, hogy hívtam!
A vén szivar úgysem ellenőrzi, hogy tényleg így volt-e.
Minek neveztél?
Hadd halljam!
- Vén szivar, mi? - Apa…
Mit utazgatsz újabban keresztül-kasul Csedzsu-szigeten?
Te nyavalyás! Ezért vagy te a család fekete báránya.
Vegyél virágot és gyere a kórházba!
Anya!
Nem, még nem!
Ez fájt!
Túl hangosak vagytok. Az emberek még megszólnak.
Anya, tegnap majdnem meghaltál!
Nem mész sehova! Pihenned kell.
Mi? Tegyek úgy, mintha a halálomon lennék?
Ha itt maradok, csak még betegebb leszek.
Otthon is pihenhetek.
Anya, beteg vagy.
Egész életedben antiaritmiás gyógyszert kell szedned.
Na és?
Az én koromban már mindenki szed gyógyszert valamire.
Gyeong-tae apja a vérnyomására,
Eun-u apja a koleszterinjére, Sang-do anyja a pajzsmirigyére.
Mindenki jár a patikába valamiért, amit élete végéig szed.
Ilyen idősen tízből kilenc embernek aritmiája van.
Semmi komoly.
Ne túlozzatok!
Anya, kérlek!
Hogy mondhatod, hogy nem komoly?
Elmész halászni, mikor tudod, hogy veszélyes.
Hé!
Anya, csak néhány napig maradj itt, jó?
Csinálnak pár tesztet, aztán hazajössz.
Az isten szerelmére!
Csak ismerem a saját testemet!
- Add azt ide! - Nem.
Anya, mi bajod van?
- Anya! - Nehogy odaadd neki!
- Mit csinálsz? - Hé!
Ko Mi-ja!
Ez egyszer hallgass rájuk!
Nem halsz bele, ha pár napig itt maradsz.
Azt hiszed, a tested csak a tiéd?
Ne légy makacs, és hallgass a lányaidra,
mert aggódnak!
És a férjedre is hallgass, kérlek!
Úgyhogy hallgass ránk!
- Anya! - Anya!
- Ne haragudj!
Becsukom az ajtót.
Legutóbb legalább tudtam rá hatni valamennyire.
VIRÁGBOLT
Egy hívással elintézhette volna.
Van tehetsége a dolgok túlkomplikálásához, uram.
Emiatt most meg kell látogatnia a kórházban ezzel a virágkosárral.
Ko titkár, pocsék érzéked van a virágokhoz.
GYORS FELÉPÜLÉST KÍVÁNOK
Krizantémok és „gyors felépülés”?
Viccelsz? Azt hitted, a temetésemre jössz?
Maradandó agykárosodásod lett a válástól?
Na tűnj innen!
Kopj le most rögtön!
Komolyan?
De csak most jöttem.
Ha ez a kívánságod, akkor elmegyek.
Ja, Dae-ho!
Csak a bordád törött? A tested többi része ép?
Miért?
Hogyhogy miért?
Ha már itt vagy,
jobb, ha több sérülést kezeltetsz, hogy ne fölöslegesen fizesd a számlát.
- Hé! - Megyek is.
Gyere ide!
Az az agyalágyult!
Jaj, a bordáim!
Ko titkár,
láttad az arcát?
Anya!
Maradj csendben! Állj fel!
Egyenesedj fel és nézz előre!
Ko titkár,
ilyen kicsi volna ez a sziget?
Vagy ez a sors keze?
Menjünk!
ELHUNYT FELESÉG, BU MI-JA
Taxi!
- Na megyek. - Szia!
Kísérjétek haza anyátokat!
- Úgy lesz. - Oké.
- Szia! - Sietek haza.
- Oké. - Jó utat!
Ki lehet az?
Ki fizette ki a kórházi számlát?
Biztos Yong-pil.
Yong-pil?
Miért fizetné anya kórházi számláját?
Hát persze, őmiatt…
Mert anya barátja.
A tegnapiak alapján úgy tűnik, nagyon szereti.
Anya, ugye hallottad, mit mondott az orvos?
Pihenned kell. Semmi búvárkodás.
Értettem.
Ne vedd ezt az egészet ilyen lazán!
Ez komoly dolog, oké?
Látjátok? Mondtam, hogy Yong-pil volt.
Mi? Nem, nem én voltam.
Miért fizetted ki a kórházi számlámat?
Nem én voltam.
Add meg a számlaszámodat, visszautalom neked.
Anya, hányszor mondjam még el? Nem én fizettem ki.
Nem én voltam.
Biztos valaki tévedésből fizette ki.
Miféle idióta követne el ilyen hibát?
Pontosan.
Nem én voltam.
- Egek! - Már jönniük kéne.
Igen.
- Elhagyta a kórházat. - Ko asszony!
- Te jó ég! - Ko asszony!
Uramisten!
Óvatosan!
Hogy érzed magad? Csak lassan!
Ülj le ide!
- Vigyázva! - Nagy fájdalmaid voltak?
Tényleg jól vagy?
Egy szemhunyásnyit sem aludtam az éjjel.
- Hálásnak kell lennünk. - Igen.
- Örülünk, hogy jól vagy. - Igen.
- Istenem! - Ne reagáljátok túl!
Simán beúsznék, és megküzdenék öt-hat polippal.
- Anya, ne csináld! - Anya!
Csak most jöttél vissza.
Pontosan.
Igazuk van.
Nem lehet, Ko asszony.
Pihenned kell.
- Igen. - Hallgass a lányaidra!
Hol van Ha-yul?
Ko asszony!
- Hé! - Elég! Egek!
Ko asszony jól van.
Istenem!
Hogy érzed magad? Jól vagy?
Vannak még fájdalmaid?
Kutya bajom.
Ha-yul, ugye jól viselkedtél nála?
Nem vagyok ostoba. Végig csendben elvoltam.
Ne aggódjatok miattam!
Jól vagyok, menjetek csak a dolgotokra!
A holnap jónak ígérkezik a halászatra.
- Rendben. - Anya!
- Abbahagynád? - Anya…
Oké.
Majd mi gondoskodunk róla.
Igen. Ko asszony, menj csak pihenni!
Hallgass rájuk!
- Igen. - Úgy van.
Istenem!
Szerintem folytatni fogja a búvárkodást.
Az biztos.
A doki már nyolc éve próbálja lebeszélni róla.
Szerintetek ránk majd hallgat?
Jin-dal, szerinted mit tegyünk? Mit csináljunk?
Hogy mit? Meg kell próbálnunk megfékezni.
- Egek! - Igen.
Csal találunk rá módot.
De komolyan.
- Figyu, Sam-dal! - Na! Mi az?
Téged
Yong-pil dobott.
Hogy jön ez most ide?
Amikor nyolc éve szakítottatok,
azt mondtad, hogy ő dobott téged.
Így van. Na és?
Csak nem értem.
Megvan!
Megbánta, hogy dobta őt?
Akárhogy is nézem,
Yong-pil viselkedése, szavai, tettei, meg minden, arról árulkodnak…
Miről árulkodnak?
- Hogy szeret. - Állj le!
Miket beszélsz?
Szerintem még mindig kedvel.
- Ne légy nevetséges! - Figyu, gondoljatok bele!
Amióta csak Sam-dal visszajött, körülötte lóg.
Cheon Chung-gi, az a bunkó,
azt hitte, a pasid, és csinálta a balhét.
Követett téged Szöulba.
Ha ez nem szerelem,
akkor nem tudom, mi az.
- Jól mondom? - Aha.
Én kezdettől fogva tudtam.
Ő az egyetlen, aki nem tudja.
Miket beszélsz?
Yong-pil megbánta, hogy dobott, a nyakamat rá.
Hogy miért? Mert egy szakításnál
az szenved jobban, aki dobta a partnerét.
Sam-dal szenvedett, amikor dobták.
Hé, ne piszkáld fel a fájó sebeket!
Nézd, milyen képet vág!
- Nem is fáj! - Láttad?
Ne nevess! Nem is fáj.
Nem fáj. Jól vagyok.
- Megvagyok. - Bocs!
Ne haragudj!
Hagyjátok abba! Nem fáj. Az isten szerelmére!
Akárhogy is, nagyon hálás vagyok Yong-pilnek.
Amikor mi csak bajt okoztunk, nem is sejtve, hogy beteg,
Yong-pil kórházba kísérte, és orvost keresett neki.
Nyolc évvel ezelőtt is Yong-pil sietett a kórházba anyával.
- Mi vagyunk a vétkesek. - Igen.
- Mi vagyunk a rosszak. - Ja.
Ennek vége!
Mától fogva,
dolgozzunk azon, hogy ne kelljen halásznia! Rendben?
- Csináljuk! - Jól van.
Meg kell találnunk a módját, oké?
Csin-csin!
És ha havi juttatást adnánk neki?
Már felajánlottam, de nem fogadta el.
- Nem akarja? - Miért?
Passz. Azt hajtogatta, hogy nem tett semmit, amivel kiérdemelte volna.
Mindig ezt mondja.
VIDÁMPARKFEJLESZTÉS JÓVÁHAGYVA
Ko titkár!
Igen?
Miért pont Namdal-rin
kerül megépítésre a vidámparkunk, mikor Csedzsu-sziget olyan nagy?
Ki döntött erről?
A vezérigazgató.
Értem.
Pedig lenne egy jobb hely.
Mi lenne, ha egyszerűen módosítanánk?
Miért nem mondtad el?
Senki sem állította meg.
Nézzük meg anyát!
Gonosz voltam vele, ugye?
Igen.
Az, hogy dühös vagyok rá, amiért nem mondta el, egy dolog.
Attól még hálával tartozom.
Végül is ő vigyázott anyára, mikor mi nem voltunk ott.
Meg kéne mondanom, hogy hálás vagyok.
CHO YONG-PIL
Miért nem látogattam haza?
Nem tehettem, nem mintha nem akartam volna.
Igen, miatta nem tudtam hazalátogatni.
Mindegy. Nem hívom fel.
Figyu, gyere ki!
Megijesztettél.
Hogy jöttél ki ilyen gyorsan?
Telepátia.
Miket beszélsz?
Hát,
ha már itt vagy,
tudunk beszélni?
Előtte menjünk valahova!
Mi? Hova?
Kang meteorológus,
ma miért nem látható a virágmintás bója?
Mert azé a henjóé, akit baleset ért.
Tényleg?
Ezért volt Yong-pil annyira…
Honnan ismeri a henjók főnökének bójáját?
Ő a henjók főnöke?
Yong-pil a bója őrzője.
- Mi? - Micsoda?
Cho folyton a virágmintás bóját figyeli a kijelzőn.
Ezért tudták olyan gyorsan kimenteni.
Azért lettem meteorológus, hogy megvédjem a szeretteimet.
Gyere!
Milyen flancos bója!
Mégis szép és egyedi.
Ez meg mi?
Ne már, apa!
Megígérted, hogy nem kutakodsz, mikor takarítasz.
Sang-tae, munkából mész hazafelé?
Igen.
Nagyon szép bója.
Kié?
Ko asszonyé.
Amikor balesetet szenvedett,
Namdal-riig sodródott, úgyhogy elhoztam.
Használ még valaki ilyen virágmintás bóját?
Samdal-riben csak Ko asszony.
Szép napot!
Igen, viszlát!
Istenem, Yong-pil…
Virágmintás anyaggal vonta be Ko asszony bójáját, hogy figyelhesse?
Hogy kitűnjön?
Csak ő tudta, hogy szívbeteg.
Biztosan aggódott érte.
Ezek szerint Ko asszony miatt nem ment Szöulba.
Vajon Yong-pil még mindig szereti Sam-dalt?
Ugyan, te is ugyanolyan jól tudod a választ, mint én.
Feladnád az álmaidat, és itt maradnál,
hogy védelmezd egy olyan lány anyját, akit nem is kedvelsz?
Nem is gondoltam, de nyolc éven át nem tudott továbblépni.
Yong-pil egyszerűen…
Sam-dal biztos azért dobta, mert nem kedvelte.
Na és most?
Hát ez az! Kétlem, hogy Sam-dal nem kedveli Yong-pilt.
- Ugye? - Igen.
Akkor meg mit teketóriáznak?
Annyira idegesítő! Csak randizzanak végre!
Szent ég!
Szerintem valami közéjük áll,
de nem tudni, mi.
Ez furcsa! Az áramlatok alapján valahol itt kellene lennie, de nincs itt.
Menjünk el a végéig!
Ne keressük tovább! Úgysem fog többet merülni.
Nincs szüksége bójára.
Amikor felhagytál a fotózással, kidobtad a fényképezőgépeidet?
Megőrültél? Drágák voltak. Megőriztem őket.
Pontosan. Mivel ez anya bójája, akár abbahagyja, akár nem,
hagynod kell, hogy ő döntsön.
Ha nem hagyod, megint itt fog ügyködni, már holnap,
az ő állapotában.
- Figyu… - Te…
Még mindig
haragszol rám?
Nem, dehogyis. Csak…
Sajnálom!
Sajnálom, hogy nem beszélhettem az állapotáról.
Ne haragudj!
Igazából én is dühös lennék a helyedben.
De tegnap
túlságosan aggódtam anya miatt, és…
meggondolatlanul vagdalkoztam.
Bocsáss meg!
De…
nem a te hibád.
Ez az, amin tűnődtél?
Persze. Még jó.
Biztos felzaklatott a dolog, és magadat hibáztattad.
El tudom képzelni.
Köszönöm.
Hálás vagy, ugye?
Mert csak én értelek meg téged.
Nem.
Azért, mert anya mellett maradtál, és vigyáztál rá.
Bármi is az oka, hogy nem mondtad el,
hálás vagyok mindenért.
Az én helyemben
te is ezt tetted volna, ha az anyám beteg.
A te anyukád az én anyukám.
Az én anyukám a te anyukád.
Mi az? Túl nyálas ezt hallani ilyen hosszú idő után?
De számtalanszor hallottuk egészen középiskolás korunkig.
Igen.
Yong-pil, ilyet ne csinálj többé, jó?
Mindhárom lánya hazajött. Mostantól mi gondoskodunk róla.
Nem kell többet aggódnod és gondoskodnod a családomról.
Ha így folytatod…
az kínos lesz mindkettőnknek.
Hogy mondhatsz ilyet?
Önző vagy.
Annyira önző vagy!
Ja, tényleg! Te fizetted a kórházi számláját.
Miért fizetted anya számláját?
Tényleg nem én voltam.
Hazudsz, tudom. Mi a számlaszámod?
Már azt kívánom, bár kifizettem volna!
Legyen! Fizesd csak vissza!
- Mondhatod. - Perkálj csak!
A számlaszámod?
A számlaszámom…
Ez jó lesz fizetségként. Szabad?
Add vissza! Ne bohóckodj már!
Nem, most már az enyém.
Micsoda? Add vissza!
Akkor miért akarsz kifizetni?
Az én telóm. Add vissza!
- Nem. - Hagyd abba!
Úgysem kapod vissza.
- Ezt megbánod. - Nem fogom.
- Figyelmeztetlek! - Veszek rajta cipőt.
Mondtam, hogy meg fogod bánni.
Vissza kellett volna adnod.
- Engedd el! - Miért?
Az előbb ettél egyet. Ez az enyém.
Nem, nem is ettem.
- De igen! - Nem én.
Az enyém.
Mondtam, hogy engedd el, nem?
Gyere csak ide!
Különben mit csinálsz?
Most elkaplak!
Eressz el!
Add csak ide!
- Add ide! - Hagyd abba!
Park Ji-sung lő, és gól!
Hé, gólt lőttünk!
Gól!
Most elkaplak.
- Miért futsz? Mi van? - Az ördögbe! Hé!
Mi ez? Mi a fene ez?
Hogyhogy mi?
Csak rongyok.
Rongyok?
Csak rongyok?
Nem ez van Ko Mi-ja bójáján?
Apa, ez…
Miért csináltál neki virágmintás bóját?
Hagyjuk! Pakolj össze!
Pakolj össze azonnal!
Mész a központba.
Mész a szöuli központba.
Hogy mi?
Neheztelek-e még rá?
Igen.
Gyűlölöm őt!
Addig a napig,
amíg le nem hunyom a szemem,
a halálom napjáig
gyűlölni fogom.
Csak mert te gyűlölöd őt…
nekem is gyűlölnöm kell?
Tessék?
Igen, gyűlölnöd kéne.
Neked is gyűlölnöd kellene.
Az édesanyád… Miért halt meg az édesanyád?
Ki miatt halt meg?
Senki nem hibás a haláláért.
Apa,
nem más okozta a halálát. Még véletlenül sem.
Apa, én…
soha nem gyűlöltem őt.
Anya halála után, amikor Sam-dallal
szakítottunk, akkor sem. Nem tudom gyűlölni őt.
Te…
Nem vagy rám tekintettel?
Most is megszakad a szívem, ha arra a napra gondolok.
Minden egyes nap megszakad a szívem az édesanyádért!
Na és én?
Szerinted jól vagyok?
Én is mindent ide szorítok be.
Benn tartom, de naponta többször kiszökik.
De akkor is mindennap ide zsúfolom.
Mindennap visszatartom.
Nem tehetek meg legalább ennyit, apa?
Legalább ezt engedd meg!
Szent ég!
Te…
Azt akarod mondani,
hogy még mindig szereted?
Erről van szó?
Hé!
Nyolc év telt el.
Igaz?
Nyolc hosszú éven át a szívében őrizte
Cho Sam-dalt.
Komolyan mondom!
A mi Yong-pilünk…
véletlenül sem mutatta ki előttünk, egyszer sem.
Micsoda bolond!
A világ legnagyobb bolondja.
Miért iszol annyit?
A viszonzatlan szerelem nagyon fájdalmas.
Viszonzatlan szerelem? Nem.
Csak akkor beszélhetünk szerelemről, ha látható.
De ő titkon néz Sam-dalra, és belül szenved a fájdalomtól.
Elrejtőzik, újra ránéz,
megint szenved. Ez nem viszonzatlan szerelem.
Csakhogy
Yong-pil nem látta Sam-dalt
nyolc évig.
Miért?
Nem jött el látogatóba.
Nem jött ide.
Szeretni egy lányt, akit ennyi ideig nem lát?
Perverz a srác.
Nem minden szeretet látható.
Egy férfi a szívével szeret, nem a szemével.
Akkor is perverz. Én mondom neked.
- Ki a perverz? - Megijesztettél.
Miért ijedtetek így meg?
Várjunk…
Én vagyok a perverz?
Dehogy. Nem erről volt szó.
- Nem? - Lényegtelen.
Mit keresel itt?
- Sört. - Értem.
Neki meg mi a baja?
Részeg.
Cho Sam-dal.
Nyolc éven át megvezetett egy pasit.
Cho…
Részeg vagy. Biztos majd leragad a szemed. Aludj!
Így ni.
Nem veszel sört otthonra?
Csak iszom itt egyet.
Anya nem enged otthon inni, úgyhogy iszom itt egyet.
Jól van.
Szóval…
- Sam-dal. - Igen?
Miért nem jöttél Csedzsura nyolc évig?
A szüleidet sem látogattad meg.
Ja!
Anyáék gyakran jöttek Szöulba köretet készíteni nekem.
Ja, értem.
Ko asszony és Pan-sik gyakran mentek a kontinensre.
- Igen. - Így van.
Miért nem tartottad velünk a kapcsolatot?
Nem arról van szó,
hogy nem akartam tartani a kapcsolatot.
Eléggé elfoglalt voltam, így alakult. Tudod, hogy van ez.
Nem azért, mert nem akartad látni Yong-pilt,
ugye?
Ugyan már!
Miért ne tartanám veletek a kapcsolatot Yong-pil miatt?
- Kizárt! - Ugye?
Miatta?
Figyelj, miattad
lemondott arról, hogy elmenjen a szöuli központba, és nyolc évig dekkolt itt.
A szíve…
Sajgott a szíve. Tudtad?
Ágyba dugom.
Várj! Hagyd beszélni!
Hogy érted ezt?
SAMDAL-RI BÜSZKESÉGE! CHO YONG-PIL ITT VAN!
CHA EUN-U
Mi legyen Sam-dallal?
Minek járatta Gyeong-tae a száját?
Mit mondott?
Azt mondta, hogy Sam-dal miatt dekkolsz Csedzsu-szigeten.
Hogy érted, hogy itt dekkolt?
A mi Rómeónk, Cho Yong-pil,
a srác, akinek csak Cho Sam-dal létezik,
feladta az álmát,
egy svájci lehetőséget,
hogy vigyázzon Ko asszonyra,
anyukádra.
Miket beszélsz?
Nem adta fel az álmait, hogy vigyázzon anyukámra.
A virágos bója.
Tudod, miért virágmintás Ko asszony bójája?
Yong-pil varrta rá nyolc éven keresztül.
Miért?
Hogy kitűnjön, és könnyen látható legyen a kamerákon.
Feladta az álmait, és ennek szentelte magát.
Nyolc éven át.
Jól vagy?
Mi bajod van neked?
Miért kérdezed ezt folyton?
Miért kérdezed folyton, hogy jól vagyok-e?
Miért érdekel?
Miért aggódsz
folyton miattam?
Miért adtad fel az álmaidat az anyám miatt,
és dekkoltál itt?
Miért? Mondd!
Részeg vagy. Szedd össze magad! Majd később megbeszéljük.
Neked kéne összeszedned magad.
Neked, Cho Yong-pil.
Te szedd össze magad!
Akarod tudni,
miért nem jöttem soha, miután elmentem?
Akarod tudni, ki miatt nem látogattam soha haza?
Miért nem tartottam a kapcsolatot Gyeong-tae-vel,
Eun-uval és Sang-dóval?
Na, tudod?
WANG GYEONG-TAE IGYUK MEG…
CHA EUN-U - MINDIG JÓ LÁTNI ŐKET! ÖRÖKKÉ BARÁTOK
KIKÖVETÉS
Olyan nehéz volt elfelejtenem téged!
És kitörölnöm téged az emlékeimből.
Miért kérded, hogy jól vagyok-e?
Miért aggódsz folyton miattam,
és miért gondoskodsz rólam?
Mégis miért
rázol fel folyton?
Ez nagyon kínos.
Hé, Sam-dal!
Jól vagy?
Keressük meg az igazi Cho Sam-dalt!
Vedd le róla a kezed!
Sam-dal, jól vagy?
Bízz bennem! Nem lesz semmi baja.
Jól vagy?
Mit fogsz tenni, ha tényleg rád vagyok utalva?
Várj!
ÜDVÖZÖL SAMDAL-RI!
Cho Sam-dal, mit mondtál?
Talán…
A tegnap történtek az oka?
Tényleg megtörtént.
Láttam valami csodásat.
- Mi? - Mit?
Hé!
Azt hiszed,
úgy ismered Jin-dalt, mint én?
Mindig tetszett Sam-dal.
Ezúttal a szívemre hallgatok.
Ne találkozz vele többet!
Sosem fogadom el Sam-dalt.
Bevallottad.
Hogy tetszem neked.
És nekem is tetszel.
A feliratot fordította: Vig Mihály