BUN-VENIT ÎN SAMDAL-RI
Ape unduitoare
Amintiri șovăitoare
O fată
Dansează
Era tânără
Într-o bună zi, marea
A devenit mamă
Lacrimile
Mi-ja! Ko Mi-ja!
Și zâmbetul
Le-a îmbrățișat
Eu sunt marea
Sunt mamă
Îmi dai și mie?
Mai târziu.
Sunt fată
Sunt o haenyeo
POVESTEA CELOR DOUĂ HAENYEO PE NUME MI-JA
EPISODUL 9 POVESTEA CELOR DOUĂ MI-JA
BU MI-JA
Ea e de pe continent și tocmai s-a căsătorit
cu Pan-sik, fiul lui Suk.
Suk o va învăța cum să se scufunde. Aveți grijă de ea!
Pan-sik s-a dus să obțină permisul auto,
și s-a întors cu o soție?
- Exact. - Exact.
Și eu trebuie să port așa ceva?
Arată caraghios.
- E ca o anvelopă. - Poftim?
- O anvelopă? - Ți se pare nostim?
Hei, tu!
Eu sunt Ko Mi-ja.
Care-i problema ei?
Mi-ja, nu da mâna cu ea!
Și pe tine te cheamă Mi-ja?
Da. Și pe mine mă cheamă Mi-ja.
Bu Mi-ja.
Cum o să porți tu o anvelopă? Nu poți nici să atingi o caracatiță.
Bu Mi-ja, de ce ai făcut asta? Dumnezeule!
Ai înnebunit?
Scufundă-te imediat!
Scufundă-te!
Acum!
E din cauza costumului? E foarte îndesată.
Liniște!
Va locui în orășelul nostru.
V-am spus să vă împrieteniți cu ea!
Mamă, cine a zis că eu o să rămân aici?
O să mă duc pe continent.
O să mă căsătoresc cu Cho Yong-pil.
Cho Yong-pil, pe naiba!
Căsătorește-te cu Cho Sang-tae! E topit după tine.
Ia uite-l!
Zău așa, mamă!
Apropo, Mi-ja vorbește încontinuu despre cât îi place Cho Yong-pil.
Dar Nam Jin e varianta coreeană a lui Elvis Presley.
Ce spui?
Na Hoon-a e varianta coreeană a lui Elvis Presley.
- Ba e Nam Jin. - Doamne!
- Pe câmpul înverzit - Câmpul înverzit
Ce spui?
Au înflorit mărărițele
Na Hoon-a este.
Na Hoon-a e superstarul.
Ba nu, Nam Jin e.
Mamă!
N-o să fiu niciodată prietenă cu o persoană necioplită ca ea.
Da?
Ce ai spus?
Ești surdă?
Ce ai spus?
Cho Yong-pil
e varianta coreeană a lui Elvis.
Ce înseamnă asta?
Nu știu.
Yong-pil este varianta coreeană a lui Elvis și cel mai mare superstar.
Nu e Nam Jin, nici Na Hoon-a.
- Și ea e admiratoarea lui Cho Yong-pil? - Sigur.
Odată, o fată mi-a dat flori în dar
Doar Yong-pil poate să cânte ceva atât de rafinat.
El merită toate titlurile.
Avea părul scurt și aranjat Ca iarba udată de ploaie…
Yong-pil!
Nu! Scufundă-te din nou!
Bravo!
Unu, doi…
Trei.
Deschide ochii!
E exact ca al meu.
Când o să prinzi și tu ceva?
Ce faci?
Cu 983 de voturi,
este Cho Yong-pil!
Yong-pil plânge.
Da, așa. Cei din spate să se uite la mine!
- Uitați-vă la cameră! - Felicitări!
Prietenii miresei să se uite aici!
Te rog!
Sunt eu.
Yong-pil!
Ce e?
Ce s-a întâmplat?
Mamă!
Voi ați fost mereu
prietene bune.
De-asta ați născut împreună?
Vom fi mereu una alături de cealaltă.
Când se fac mari,
vom fi cuscre.
Nu-i așa, cuscră?
Dacă tot sunteți atât de apropiate,
nu vreți să fiți și rude?
Vai de mine!
Mi-ja!
Chiar o să fii cuscra mea?
Atunci vom fi cu adevărat o familie.
Bineînțeles.
Credeai că mint?
Hai să devenim o familie,
să fim alături de copii
și să-i protejăm pentru totdeauna!
Dacă vor refuza copiii?
Poate vor să se căsătorească cu altcineva.
Da, e posibil.
Nouă ne place ideea, dar poate lor n-o să le placă.
Atunci…
hai să devenim mame solidare!
Mame solidare? Ce înseamnă asta?
Mamele lui Yong-pil sunt Bu Mi-ja și Ko Mi-ja.
Mamele lui Sam-dal sunt Ko Mi-ja și Bu Mi-ja.
Relația asta nu e mai puternică decât dacă am fi rude?
Ba da.
Cu două mame,
chiar dacă eu mor prima
sau dacă tu mori prima,
nu vor rămâne niciodată fără mamă.
Așa e.
Dacă mor eu prima, o să fii alături de Sam-dal pentru totdeauna?
Bineînțeles.
Și eu o să am grijă de Jin-dal.
Dacă mor prima,
să fii alături de Yong-pil pentru totdeauna!
Normal că o să fiu. Doar e fiul meu.
Și ea e fiica mea.
Yong-pil!
Mamă, să nu muncești prea mult!
N-o băga în seamă pe bunica, bine?
- Bună! - Ce e?
Bunica se tot ia de mama că prinde mai puțin pește decât restul,
așa că se surmenează, dar curenții sunt puternici și periculoși.
Nu te stresa!
Bu Mi-ja, care e cea mai bună haenyeo, e cu ea. Nu te stresa!
Bu Mi-ja nu ar pune-o niciodată în pericol pe Ko Mi-ja.
Bineînțeles. Știu asta.
Bu Mi-ja!
Ko Mi-ja!
- Ce faci? - Bine.
Bine, hai să mergem!
Putem să ieșim imediat ce se întețesc curenții.
Doamne, nu putem. Ți-am spus.
Pe vremea asta, curenții apar din senin.
De ce insiști?
Hai să ne întoarcem!
Bine? Hai să mergem!
Ascult-o! Acum, marea pare calmă,
dar se poate agita într-o clipită.
E și mâine o zi.
Nici ieri nu am prins nimic.
Tu întoarce-te!
O să mai muncesc puțin.
O să ies imediat ce se întețesc curenții. Du-te!
Doamne!
O să te certe.
Hei, Ko Mi-ja!
Așteaptă-mă!
Hei, întoarce-te!
Ieșim când se întețesc curenții, bine?
Bine.
O să fiu rapidă.
Sang-tae!
Grăbește-te! Vino repede!
Ce e? Ce s-a întâmplat?
Du-te imediat la țărm!
Soția ta…
Soția ta!
Soția mea?
Ce-i cu soția mea…
Au găsit-o! În apă, lângă Samdal-ri.
Cum e? E bine?
Au zis „salvată”, deci cred că trăiește.
O transferă la Spitalul Universitar Halla.
Hei, unde…
Iar începe…
Putem anunța alerta meteo?
Sediul central și-a dat acordul, în sfârșit. Au zis s-o anunțăm acum.
Cum adică…
De ce ești sarcastic?
Din cauza alertei meteo.
Ieri, meteorologul Cho a anunțat zonele și orele
și a cerut anticipat o alertă meteo.
Cei de la sediul central au amânat aprobarea.
Dacă am fi emis-o la timp…
Ce?
Măiculiță, iar o să-l apuce pandaliile.
POLIȚIA
Sunt sigur că ați fost îngrijorate.
Sunteți bine?
De ce să nu fim bine?
Sper că doamna Ko e bine.
Și ieri s-a dus la recif.
De ce n-a fost mai atentă?
Dacă suntem atente, se schimbă marea?
Mereu mă sperii când are loc un accident.
Crezi că ești singura scufundătoare căreia îi e frică de mare?
Încetați! Hai să plecăm!
Cine e acolo?
Ăla nu e Sang-tae?
Ba da, el e.
Nu vine prea des la popas.
- Mă întreb de ce a venit. - Da.
Dragul meu, ce faci aici?
Iar a luat marea pe cineva?
Mamă, e frig. De ce ai venit aici?
O să răcești.
Ok, el e Sang-tae, nu e soțul tău.
Cho Sang-tae.
Ginerele tău.
Tu cine ești, domnule?
Plec.
Ce s-a întâmplat?
Nimic. Du-te cu ea!
Bine.
Ți-am spus că e periculos. De ce nu m-ai ascultat?
Mamă… Ce ne facem?
Biata mama!
E în regulă.
Alo?
Sam-dal, unde ești? Unde e mama?
Păi…
Mama… Mama e în drum spre spital.
Tata e cu ea.
- Sam-dal! - N-a fost loc în ambulanță…
Cho Sam-dal, ești bine?
- Vino-ți în fire! - Poftim?
Bine.
Sam-dal, ascultă-mă!
Mama o să fie bine. Nu o să pățească nimic.
Așa că nu te îngrijora prea tare, bine?
Sam-dal, ai încredere în mine!
Nu o să pățească nimic, da?
E în regulă, ai înțeles?
Da, bine.
Mama! Ce ne facem?
Hae-dal, e în regulă.
O să fie bine.
O boală cardiacă?
Nu se poate.
A avut un accident când se scufunda. Ce boală cardiacă?
Cred că ați fost informați greșit.
Nu. Așa mi s-a spus.
Aveți dreptate.
Are o boală cardiacă.
Tată!
O boală cardiacă?
Are aritmie.
Inima ei
bate mai tare decât ale altora.
Cum se numea?
Nu pot să-mi amintesc.
Ce tratament urmează?
Tratament? Lua medicamente pentru inimă.
Tată, despre ce boală cardiacă vorbești?
Mama era bolnavă?
Liniște!
Fibrilație atrială.
Ia medicamente pentru aritmie.
Ia și anticoagulante de vreo opt ani
și vine la control la un cardiolog de aici.
Îl cheamă…
Doctorul cardiolog Kim Hyung-jun.
Vedeți dacă d-rul Kim Hyung-jun o poate consulta acum!
- Bine. - Dumnezeule!
De ce ați lăsat-o să se scufunde cu aritmie?
Fiți amabil…
Cum se simte mama? E bine?
Da, momentan.
Putea fi mai grav,
dar paramedicii au știut că are o boală cardiacă,
așa că au tratat-o cum trebuie.
Îi monitorizăm pulsul
și așteptăm să se trezească.
Bine, mulțumesc.
- Dle doctor! - Da?
Nu pot să cred!
Suntem singurele care nu știau că e bolnavă?
De ce…
Lua tratamentul regulat.
Mamă!
Te-ai trezit?
- Mamă! - Stați!
- Mamă, ești bine? - Scuzați-mă, dnă!
Dnă, scuzați-mă!
- O consult. - Bine.
Doamnă, mă auziți? Sunteți la spital.
Și-a recăpătat cunoștința.
Mamă!
Mamă, ești bine?
Sunt ale lui Sam-dal.
Mulțumesc.
Cred că a fost extrem de speriată.
Tremura în drum spre locul accidentului.
Încerca să nu plângă în fața mea. Nici nu vreau să mă gândesc.
Când am ajuns acolo, a zis că pot să plec, dar și-a uitat telefonul și lucrurile.
Mama a adormit la loc.
Am înțeles.
Bine. Poftim!
Mulțumesc.
Ar trebui să pleci.
Rămânem noi aici. Poți să pleci.
Ești bine?
Cum…
Cum se simte doamna Ko? E bine?
Habar n-am. El doar a lăsat-o la spital.
Cred că s-a trezit.
Nu știu detalii.
Și Sam-dal?
E la Urgențe, nu?
Hei, unde te duci?
Toată familia e supărată.
N-ai face decât să-i deranjezi.
Posibil.
O să ne sune Yong-pil.
Yong-pil e cu ei?
Bineînțeles. S-a dus imediat la Urgențe.
Hei, ia loc!
Așteaptă cu noi, nu exagera!
Ce aveți?
Ce e?
Dacă mă duc, exagerez. Dar Yong-pil nu exgerează?
Adică…
Ei au o relație specială.
Ce e așa de special? Pare așa din cauza voastră!
Se poartă ciudat de ieri.
Mereu țipă la noi când vorbim despre Yong-pil și Sam-dal.
Nu pot să mai zic nimic.
Ce naiba faci, Bu Sang-do?
Ai zis că nu știi.
Ai zis că nu știi nimic.
Femeia dispărută…
are probleme cardiace.
Măsurați-i pulsul și ritmul cardiac imediat ce o găsiți!
Întâi ritmul cardiac, vă rog!
Eu…
De ce?
Sam-dal, îmi pare rău, dar chiar n-am avut de ales…
De multe ori, nu te înțeleg nici în situații normale.
Dar acum chiar că nu înțeleg.
N-ai putut să-mi spui nici când te-am întrebat?
Chiar dacă păream o fiică prea ocupată cu viața ei
ca să-și îngrijească mama
și chiar dacă părea
că nu sunt o fiică bună,
n-ar fi trebuit măcar să-mi spui?
Sunt copilul ei.
Nu de asta nu ți-am spus.
- Vezi tu… - Dar de ce?
De ce nu mi-ai spus?
Sam-dal?
Deci i-ai spus?
Nu am putut.
Ai făcut atâta caz și mi-ai spus să nu-i zic nimic.
Dar, mamă,
copiii tăi n-ar trebui să știe că ești bolnavă?
Imaginează-ți cât se vor învinovăți când vor afla mai târziu!
Mamă,
hai să le spunem acum!
Las-o baltă!
Să nu spui nimănui!
Mamă!
Eu aleg dacă le spun sau nu, bine?
Ai dreptate.
Știu că ar fi trebuit să-ți spun. Știu.
Dar vorbim despre mama,
așa că nu puteam să-i ignor decizia și să fac ce vreau.
Totuși…
Tot trebuia să-mi fi spus.
Nu trebuia să se scufunde.
E ca o bombă cu ceas
ca cineva cu aritmie să se scufunde.
Nimeni n-a oprit-o. Nici tata, nici tu…
S-a scufundat zilnic, deși era periculos.
Crezi…
că n-am încercat s-o oprim?
Recunosc că, fiind fiica ei, ar fi trebuit să-ți spunem.
Înțeleg că ești furioasă. Dar știi ce?
Dacă ai fi venit acasă de sărbători
sau măcar o dată pe an,
ai fi aflat că mama e bolnavă.
Nu.
Ai fi împiedicat-o să se mai scufunde.
Dar nu ai venit.
De asta nu ai știut.
Ți-am zis s-o găsești pe Cho Sam-dal, nu?
Mama făcea parte din viața ei.
Lasă! Acum, hai să mergem!
Hai la mama…
Nu știi de ce și din cauza cui nu am venit.
Alo?
Nu.
Nu-mi trebuie.
Ce să fac cu un card de credit în orașul ăsta?
Mă tot întreabă dacă vreau unul.
Dacă mai aștept mult așa, o să mor de îngrijorare.
Măcar e conștientă. Asta înseamnă că a trecut pericolul, nu?
Da.
Doamne!
Nu știu de ce azi mă tot gândesc la mama lui Yong-pil.
Hei!
De ce o pomenești acum pe mama lui Yong-pil?
Nu fi absurdă!
Doamna Ko nu a pățit nimic grav.
Mă tem că ar putea păți.
Acum doi ani, a fost Yeong-ae.
Și Jeong-sun și, înaintea ei, mama lui Yong-pil.
N-a știut nimeni că vor păți ceva.
Când aproape uităm tot, marea mai ia pe cineva.
Ce e?
Ha-yul!
Bunica și mama ta ne vor suna în curând, da?
Mai așteaptă puțin cu femeile astea!
Bine.
În Seul, când mama și mătușicile veneau târziu acasă,
dormeam adesea la Byeol.
- Am înțeles. - Da.
Îți spun că nu trebuie să-ți faci griji pentru mine.
Zău?
Ce fetiță adorabilă!
Urmează să apară delfinii, așa că dau o fugă până la mare.
Sigur, du-te!
Dar nu te duce prea departe!
Bine.
Doamne!
Nu pot să cred!
Nu vorbi așa în fața copilei!
De unde să știe despre ce vorbeam?
E doar o copilă.
Doamne!
La naiba!
E foarte matură pentru un copil. E ca un adult.
DELFINII NU SUNT PEȘTI
Iar ai venit aici?
Te cheamă Ha-yul, nu?
Cine ți-a zis la ce oră apar delfinii?
Nu știu mulți.
Bunica mea.
Bunica știe totul despre mare.
Am înțeles.
Înseamnă că e o haenyeo.
Ce norocoasă ești!
Aș vrea să fiu prieten cu o haenyeo.
Domnule…
Da?
Namchun stă alături de Oryong și își protejează puiul.
Da, Namchun e mama lui Oryong.
Atunci, ce se întâmplă dacă,
dintr-un oarecare motiv,
Namchun moare?
Ce se întâmplă cu Oryong, copilul ei?
Cine îl va proteja pe puiul Oryong?
Poftim?
Delfinii cu bot de sticlă sunt ceea ce numim „părinți solidari”.
Alte mame de delfini au grijă de puii de delfin
care și-au pierdut mamele.
Am înțeles.
Atunci, dacă marea o ia pe bunica,
cine o va proteja pe mama?
Poftim?
Nu pot să trăiesc fără mama.
Și, la fel ca mine, mama nu poate să trăiască fără bunica mea.
Dacă marea…
Dacă marea o ia pe bunica?
Ce o să se întâmple cu mama mea?
Draga mea, ajunge! O să te sufoci.
Bunico, tu cum îți ții respirația atât de mult sub apă?
Eu nu pot nici zece secunde.
Pentru că eu sunt o haenyeo.
Pot să-mi țin respirația mult timp.
Vai!
Nu ți-e frică de mare?
Ba da.
Cum să nu-mi fie?
Normal că și mie îmi e frică de mare.
Chiar și ție îți e frică de mare?
Dar tu ești o haenyeo.
Și haenyeo sunt oameni.
Pentru mine, marea e cel mai înfricoșător lucru.
Marea le-a luat pe soacra mea,
pe sora mea mai mică…
și…
mi-a luat și o veche prietenă.
Mi-e foarte frică de ea.
Dacă marea îmi ia bunica?
Ce o să facă biata mea mamă?
FIBRILAȚIE ATRIALĂ ARITMIE
Bună dimineața, secretar Ko!
Domnule,
dl președinte vrea să-l sunați pe d-rul Cha de la Spitalul Halla.
De ce?
Președintele Jeon Dae-ho de la Electronice AS și-a rupt coastele și a fost internat.
Dle Ko,
mi-ai dat o veste foarte amuzantă și satisfăcătoare.
Așa-mi place.
Câte coaste rupte?
Sper că nu doar una.
Domnule?
Nu mai vorbiți!
- Sunați-l, vă rog! - Nu. De ce l-aș suna?
M-a umilit de o grămadă de ori.
Spune-i tatei că l-am sunat!
Boșorogul n-o să verifice dacă l-am sunat cu adevărat.
Cum ai zis, obraznicule?
Cum ai zis?
- „Boșorog”? - Tată…
Ce naiba ai făcut în ultimul timp pe insula Jeju?
Tâmpitule! De asta ești oaia neagră a familiei.
Cumpără niște flori și du-te la spital!
Mamă!
Nu, nu încă!
Mă doare!
Ce gălăgie faceți! O să ne vorbească lumea de rău.
Mamă, ieri aproape ai murit!
Nu pleci nicăieri. Trebuie să te odihnești.
Și să mă port ca și cum aș fi pe patul de moarte?
Dacă stau aici, mă îmbolnăvesc mai rău.
Mă pot odihni acasă.
Mamă, ești bolnavă.
Trebuie să iei tratament toată viața pentru aritmie.
Fii serioasă!
La vârsta mea, toată lumea ia medicamente.
Tatăl lui Gyeong-tae ia medicamente de tensiune,
al lui Eun-u, de colesterol, mama lui Sang-do, de tiroidă.
Toată lumea are medicamente pe care le ia toată viața.
Nouă din zece oameni de vârsta mea au aritmie.
Nu e nimic grav.
Nu exagerați!
Mamă, te rog!
E grav!
Te scufunzi când știi că e periculos, așa au spus.
Hei!
Mamă, mai stai aici câteva zile, bine?
Faci niște analize și apoi mergi acasă.
Dumnezeule mare!
V-am zis că îmi cunosc cel mai bine corpul.
- Dă-mi aia! - Nu.
Mamă, de ce faci așa?
- Mamă! - Nu i-o da!
- Ce faci? - Hei!
Ko Mi-ja!
O dată în viață, ascultă-le!
Nu mori dacă mai stai aici câteva zile!
Nu poți să-ți maltratezi așa corpul!
Nu te mai încăpățâna și ascultă-ți fiicele care n-au dormit
azi-noapte de grija ta!
Și ascultă-ți și soțul! Te rog!
Ascultă-ne odată!
- Mamă! - Mamă!
- Îmi pare rău.
Închid ușa.
Data trecută a funcționat puțin.
FLORĂRIE
Ați fi putut rezolva cu un telefon.
Vă pricepeți să complicați lucrurile, dle.
Din cauza asta, trebuie să vă vizitați dușmanul la spital, cu acest coș de flori.
Dle Ko, nu te pricepi deloc să alegi flori.
ÎNSĂNĂTOȘIRE GRABNICĂ JEON DAE-YEONG
Crizanteme și „însănătoșire grabnică”?
Îți bați joc de mine? Ai venit la înmormântare?
Ai luat-o cumva razna după divorț?
Cară-te!
Cară-te imediat!
Pe bune?
Dar abia am ajuns.
Păi, o să plec, din moment ce asta vrei.
A, da. Dae-ho…
Te-ai lovit doar la coaste? În rest, ești bine?
De ce?
Cum adică de ce?
Dacă tot ești aici,
e bine să ai cât mai multe probleme, ca să nu plătim spitalizarea degeaba.
- Hei! - Plec.
Vino încoace!
Ce dement!
Au, coastele mele!
Secretar Ko!
Ai văzut ce față avea?
Mamă!
Liniște. Stai drept!
Stai drept și uită-te în față!
Dle Ko,
ce mică e lumea pe insula Jeju!
Sau o fi soarta?
Hai să mergem!
RĂPOSATA BU MI-JA
Taxi!
- Pa, tată! - Pa!
Duceți-vă mama acasă!
- O ducem. - Bine.
- Pa! - Vin repede acasă.
- Bine. - Ai grijă cum conduci!
Cine a fost?
Cine a plătit costurile de spitalizare?
Cred că Yong-pil.
Yong-pil?
De ce ar plăti spitalizarea mamei?
De ce crezi? Pentru că…
Sunt apropiați.
Din ce am văzut ieri, sunt extrem de apropiați.
Mamă, ai auzit ce a spus doctorul, da?
Acasă te odihnești. Fără scufundări.
Am înțeles.
N-o spune doar așa!
Vorbesc serios.
Vedeți? V-am spus că a fost Yong-pil.
Poftim? Nu, n-am plătit eu.
De ce mi-ai plătit spitalizarea?
Nu am plătit-o eu.
Dă-mi numărul tău de cont! Îți trimit banii.
Mamă, nu am plătit eu. De câte ori să-ți spun?
Nu am fost eu.
Înseamnă că cineva ți-a plătit spitalizarea din greșeală.
Ce idiot ar face o asemenea greșeală?
Exact.
Nu am fost eu.
- Vai! - Nu trebuiau să ajungă?
Ba da.
- A plecat de la spital. - Dnă Ko!
- Vai de mine! - Dnă Ko!
Dumnezeule!
Ai grijă!
Cum te simți? Ai grijă!
Aici.
- Ai grijă! - Te-a durut rău?
Sigur ești bine?
N-am dormit deloc azi-noapte!
- Totuși, sunt recunoscătoare. - Da.
- Ne bucurăm că ești bine. - Da.
- Vai de mine! - Nu exagerați!
Aș putea să mă scufund și să prind cinci, șase caracatițe.
- Zău așa, mamă! - Mamă!
Abia te-ai întors.
Exact.
Au dreptate.
Au zis că n-ai voie, dnă Ko.
Odihnește-te!
- Da. - Da. Ascultă-ți fiicele!
Unde e Ha-yul?
Doamnă Ko!
- Bună! - Bună! Dumnezeule mare!
E bine.
Vai, Doamne!
Cum te simți? Ești bine?
Mai ai dureri?
Sunt bine.
Ha-yul, ai fost cuminte cu dânsele?
Nu sunt mică. Am stat liniștită.
Nu vă faceți griji!
Sunt bine, așa că întoarceți-vă la muncă!
Mâine pare o zi bună pentru scufundări.
- Bine. - Mamă!
- Încetezi odată? - Mamă…
Bine, gata!
Ne ocupăm noi.
Da. Doamnă Ko, du-te să te odihnești!
Ascultă-le!
- Da. - Da.
Doamne!
Cred că se va scufunda în continuare.
Așa va face.
Doctorul încearcă de opt ani să o oprească.
Crezi c-o să ne asculte pe noi?
Jin-dal, ce ar trebui să facem? Ce facem?
Ce să facem? Încercăm s-o oprim.
- Dumnezeule! - Da.
Trebuie să facem cumva.
Serios.
- Hei, Sam-dal! - Ce e?
Ascultă!
Yong-pil te-a părăsit.
De ce aduci vorba despre asta acum?
Când v-ați despărțit acum opt ani,
ai zis că el s-a despărțit de tine.
Așa e. Ce-i cu asta?
Nu înțeleg.
I-a părut rău că s-a despărțit de ea?
Oricum o iei,
comportamentul, vorbele și faptele lui Yong-pil…
Ce e cu ele?
- Denotă iubire. - La naiba!
Ce îndrugi acolo?
Cred că încă ține la tine.
- Nu fi ridicolă! - Gândiți-vă puțin!
I-a dat târcoale de când s-a întors.
Dobitocul de Cheon Chung-gi…
A crezut că e iubitul tău și a făcut clăbuci.
A venit și după tine la Seul.
Dacă asta nu e iubire,
nu știu ce e.
- Am dreptate? - Da.
Am știut de la început.
Numai ea nu știe.
Ce vrei să spui?
Sunt sigură că Yong-pil regretă că te-a părăsit.
De ce? În cazul despărțirilor,
cel care părăsește suferă mai mult mai târziu.
Dar ei i-a venit foarte greu când a fost părăsită.
Hai să nu punem sare pe răni acum!
Ce stânjenită e!
- Nu sufăr! - Ai văzut?
Nu râdeți! Nu sufăr.
Nu sufăr. Sunt bine.
- Sunt bine. - Auzi?
Îmi cer scuze.
Încetați! Nu sufăr. Ce v-a apucat?
Oricum, îi sunt foarte recunoscătoare lui Yong-pil.
Când noi făceam probleme fără să știm despre boala mamei,
Yong-pil a găsit spitalul și a dus-o la doctor.
A aflat despre boala mamei și dus-o la spital acum opt ani.
- Noi am greșit. - Da.
- Așa e. - Da.
Bine, ajunge!
De acum încolo,
haideți să facem cumva să nu se mai scufunde niciodată!
- Hai! - Da. Bine.
Trebuie să găsim o metodă. Noroc!
- Noroc! - Noroc!
Ce ar fi să-i dăm o alocație lunară?
I-am propus asta deja, dar n-a vrut să accepte.
- Nu acceptă? - De ce?
Nu știu. Zicea că nu a făcut nimic ca să merite așa ceva.
Mereu spune asta.
CONSTRUCȚIA PARCULUI AS S-A CONFIRMAT
Secretar Ko…
Da, domnule?
Din toată insula Jeju,
de ce parcul nostru de distracții e amplasat fix în Namdal-ri?
Cine a decis?
Cred că președintele.
Dar ar putea exista un loc mai bun.
Nu ar fi mai bine să nu ne pripim?
De ce nu mi-ai spus?
Nimeni n-a oprit-o.
Hai la mama…
M-am purtat urât cu el, nu-i așa?
Da.
Una e să fiu supărată pe el că nu mi-a spus,
și alta e să-i fiu recunoscătoare.
La urma urmei, a avut grijă de mama când noi nu eram aici.
Trebuie să-i spun că-i sunt recunoscătoare.
CHO YONG-PIL
Dar de ce n-am mai venit acasă?
Nu e vorba că n-am vrut, ci n-am putut.
Exact. Nu am putut să vin din cauza lui.
Las-o baltă! Nu-l sun.
Hei, hai afară!
M-ai speriat.
Cum ai venit atât de repede?
Telepatie.
Despre ce vorbești?
Ei bine…
Dacă tot ești aici…
Putem să vorbim?
Întâi, hai să mergem undeva!
Poftim? Unde…
Dle meteorolog Kang!
Azi de ce nu se vede baliza înflorată din Samdal-ri?
Este a scufundătoarei care s-a accidentat.
Serios?
De asta Yong-pil era atât de…
De unde știați de baliza conducătoarei haenyeo?
Ea e conducătoarea haenyeo?
Yong-pil e protectorul acelei balize.
- Poftim? - Poftim?
Dl Cho supraveghează mereu baliza înflorată pe ecranul ăla.
De asta a fost salvată repede.
Am devenit meteorolog ca să-i apăr pe cei dragi.
Vino încoace!
Ce baliză ostentativă!
Totuși, e frumoasă și deosebită.
Ce-i asta?
Tată!
Parcă era vorba să nu cotrobăim prin lucrurile celuilalt.
Sang-tae, ai scăpat de la muncă?
Da.
Ce baliză drăguță!
A cui e?
A doamnei Ko.
Când s-a accidentat,
a ajuns la popasul celor din Namdal-ri, așa că am luat-o.
Mai folosește cineva o baliză cu model floral?
În Samdal-ri, doar doamna Ko folosește.
Ne mai vedem!
Sigur, pa!
Doamne, Yong-pil…
I-a dat dnei Ko o baliză cu model floral ca s-o poată supraveghea?
Ca să o distingă?
Și numai el știa că are o boală cardiacă.
Își făcea griji să nu i se facă rău în apă.
Înseamnă că din cauza dnei Ko nu s-a mutat la Seul.
Yong-pil încă ține la Sam-dal?
Pe bune? Știi la fel de bine ca mine care e răspunsul.
Tu ți-ai abandona visurile și ai rămâne aici,
ca să o protejezi pe mama unei fete la care nu ții?
Nu credeam, dar chiar nu a putut să treacă peste asta în opt ani.
Yong-pil chiar e…
Poate că ea l-a părăsit pentru că nu îl plăcea atunci.
Dar acum?
Da, nu cred că Sam-dal nu îl place pe Yong-pil.
- Nu-i așa? - Da.
Dar de ce se învârt în jurul cozii?
Ce frustrant! Bat pasul pe loc.
Doamne!
Cred că ceva important îi ține la distanță.
Nu știi ce e, nu?
Ce ciudat! Dacă ne luăm după curenți, ar trebui să fie aici, dar nu e.
Hai să mergem până acolo, în capăt!
Nu o mai căuta! Nu o să se mai scufunde.
Nu are nevoie de baliză.
Tu ți-ai aruncat aparatele foto pentru că te-ai lăsat de fotografie?
Ai înnebunit? Sunt scumpe. Le-am pus bine.
Exact. Indiferent dacă renunță sau nu, e baliza mamei, așa că ar trebui
s-o lași pe ea să decidă.
Dacă nu, o să înceapă să alerge pe aici de mâine,
în starea ei.
- Hei… - Mai…
Mai ești…
supărată pe mine?
Nu, bineînțeles că nu. Doar că…
Îmi pare rău.
Nu ți-am spus despre boala ei.
Îmi pare rău.
Și eu aș fi fost foarte supărat, în locul tău.
Dar ieri
am fost atât de îngrijorat din cauza mamei,
încât am spus ce nu trebuia.
Îmi pare rău.
Dar…
nu e vina ta.
Și te-ai gândit la asta?
Bineînțeles. Cum să nu mă gândesc?
Cred că te-ai supărat și te-ai învinovățit din cauza mea.
Sunt convins.
Mulțumesc.
Ești recunoscătoare, nu?
Sunt singurul care te înțelege.
Nu.
Îți mulțumesc că ai fost alături de mama și că ai avut grijă de ea.
Oricare ar fi motivul pentru care n-ai zis,
apreciez tot ce ai făcut.
În locul meu…
ai fi făcut la fel dacă mama mea ar fi fost bolnavă.
Mama ta e mama mea.
Mama mea e mama ta.
Ce e? Ți se pare prea siropos să auzi asta după atât timp?
Dar auzeam asta tot timpul când eram la liceu.
Exact.
Cho Yong-pil, să nu mai faci asta!
Ne-am întors toate trei. Acum avem noi grijă de ea.
Nu trebuie să te mai îngrijorezi și să ai grijă de familia mea.
Dacă o să mai faci asta…
Știi că situația e stânjenitoare.
Cum poți să spui așa ceva?
Ești rea.
Doamne, ce rea ești!
A, da. I-ai plătit și costurile de spitalizare.
- Ba nu… - De ce ai plătit tu?
Ți-am zis că nu am fost eu.
Nu minți! Care e numărul tău de cont?
Poate că ar fi trebuit să plătesc.
Bine. Dă-mi banii înapoi!
- Da. Zi-mi! - Dă-mi banii înapoi!
Contul tău?
Contul meu e…
Accept ăsta în loc de plată. Pot?
Ce faci? Dă-mi-l! Nu te mai prosti!
Nu, îl păstrez în locul datoriei.
Ce faci? Dă-mi-l înapoi!
Ai zis că-mi dai banii înapoi.
Telefonul meu! Dă-mi-l!
- Nu vreau. - Încetează!
Chiar nu ți-l dau.
- O să-ți pară rău. - Ba nu.
- Chiar o să regreți. - O să-mi cumpăr pantofi.
Ți-am spus că o să regreți, nu?
Trebuia să mi-l dai înapoi.
- Dă-i drumul! - De ce?
Tocmai ai mâncat una. Asta e a mea.
Nu, n-am mâncat niciuna.
- Ba da. - Ba nu!
E a mea.
Ți-am zis să-i dai drumul.
Vino încoace!
Ce o să faci?
Te-am prins!
Dă-mi drumul! Nu!
Dă-mi-o!
- Dă-mi-o! - Încetează!
Park Ji-sung trage și gol!
Hei, e gol!
Gol!
Treci încoace!
- De ce fugi? De ce? - La naiba! Hei!
Ce e asta? Spune-mi! Ce e?
Nu se vede?
E doar o cârpă.
O cârpă?
Doar o cârpă?
Nu e pentru baliza lui Ko Mi-ja?
Tată, este…
De ce i-ai făcut o baliză?
Las-o baltă! Fă-ți bagajul!
Fă-ți bagajul imediat!
Du-te la sediu!
Du-te la sediul din Seul!
Cum ai zis?
Dacă încă o urăsc?
Da.
O urăsc!
Până în ziua
în care o să închid ochii
și o să mor,
o s-o urăsc!
Dacă tu o urăști…
trebuie s-o urăsc și eu?
Poftim?
Ar trebui s-o urăști.
Și tu ar trebui s-o urăști.
Mama ta… De ce a murit mama ta?
Din cauza cui a murit?
N-a murit din cauza nimănui!
Tată…
Nu a murit din cauza nimănui. Știi bine!
Tată, eu…
Nu am urât-o niciodată.
N-am urât-o nici măcar când a murit mama
și m-am despărțit de Sam-dal. Nu pot s-o urăsc.
Tu…
Nu te uiți la mine?
Și acum mi se rupe sufletul când mă gândesc la acea zi.
Mi se rupe sufletul în fiecare zi din cauza mamei tale.
Dar eu?
Tată, eu sunt bine?
Și pe mine mă apasă aici.
Țin în mine! Îmi amintesc de zece ori pe zi.
dar țin totul în mine.
Țin în mine zi de zi.
Dar nu pot nici măcar să fac asta?
Nici asta nu mă lași să fac?
Dumnezeule!
Tu…
Nu-mi spune
că încă ții la ea!
Asta e?
Hei!
Au trecut opt ani.
Nu?
O păstrează pe Cho Sam-dal în suflet
de opt ani interminabili.
Doamne, pe bune!
Yong-pil al nostru…
nu ne-a arătat asta nici măcar o dată.
Ce prost e!
E cel mai mare prost din lume!
De ce bei atât de mult?
Iubirea neîmpărtășită e foarte dureroasă.
„Iubire neîmpărtășită”? Nu.
E iubire doar dacă se vede.
El se uită la ea în secret și suferă în tăcere.
Se ascunde, se uită iar
și suferă în tăcere. Asta nu e iubire neîmpărtășită.
Dar…
timp de opt ani,
Yong-pil nu a văzut-o pe Sam-dal.
De ce?
Ea n-a venit în vizită.
Nu a venit aici.
Ține la o fată pe care n-a văzut-o multă vreme?
E un pervers.
Iubirea nu e neapărat vizibilă.
Oamenii iubesc cu inima, nu cu ochii.
E un pervers. Sunt convins.
- Cine e pervers? - Aoleu!
De ce te-ai speriat așa?
Stai puțin…
Eu sunt perversă?
Nu. Nu e asta.
- Serios? - Nu contează.
Dar ce cauți aici?
- Cumpăr bere. - Am înțeles.
E devreme. Ce-a pățit?
E beat.
E Cho Sam-dal.
A amăgit un bărbat timp de opt ani.
E Cho…
Ești beat mangă. Sigur ești obosit. Culcă-te!
Așa.
Nu te duci să cumperi bere?
O beau aici.
Nu voiam să beau lângă mama, așa că o să beau o doză aici.
Desigur.
Deci…
- Sam-dal! - Da?
De ce n-ai venit pe insula Jeju timp de opt ani?
Nici nu ți-ai vizitat părinții.
Așa e.
Mama și tata veneau adesea la Seul să-mi gătească.
Așa e.
Dna Ko și nenea Pan-sik mergeau des pe continent.
- Da. - Așa e.
De ce nu ai mai păstrat legătura cu noi?
Nu…
N-am făcut-o intenționat.
Am fost ocupată și pur și simplu s-a întâmplat.
Nu din cauză că nu ai mai vrut să-l vezi pe Yong-pil,
nu-i așa?
Fii serios!
De ce aș rupe legătura cu voi din cauza lui Yong-pil?
Nici pomeneală!
Din cauza lui?
Ascultă, din cauza ta
a renunțat să se mute la sediul central și a rămas blocat aici, timp de opt ani.
I-ai…
I-ai distrus complet inima. Știai?
Mă duc să-l culc.
Stai, lasă-l în pace!
Ce vrei să spui?
MÂNDRIA ORAȘULUI SAMDAL-RI! CHO YONG-PIL ESTE AICI!
CHA EUN-U
Ce facem în legătură cu Sam-dal?
Gyeong-tae n-a putut să-și țină gura.
Ce a spus?
A spus că ai rămas blocat în Jeju din cauza lui Sam-dal.
Cum adică „a rămas blocat”?
Cho Yong-pil al nostru, cu inima pură,
care avea ochi doar pentru Cho Sam-dal,
voia s-o protejeze pe mama ta, pe dna Ko,
așa că a renunțat la visul său
de a se duce în Elveția
și a rămas aici.
Ce tot îndrugi?
Cum să renunțe la visurile lui ca s-o protejeze pe mama?
Baliza înflorată.
Știi de ce baliza dnei Ko are imprimeu floral?
Yong-pil i-a pus țesătura aia pe baliză timp de opt ani.
De ce?
Ca să iasă în evidență pe camerele de supraveghere.
A renunțat la visurile lui și a făcut asta…
A făcut asta timp de opt ani.
Ești bine?
Care e problema ta?
De ce mă tot întrebi asta?
De ce mă tot întrebi dacă sunt bine?
De ce întrebi?
De ce continui să-ți faci griji pentru mine?
De ce…
De ce ai renunțat la visurile tale de dragul mamei mele
și ai rămas blocat aici? De ce?
De ce? De ce să faci așa ceva?
Ești beată. Vino-ți în fire! Vorbim mai târziu despre asta.
Tu ar trebui să-ți revii.
Tu, Cho Yong-pil.
Vino-ți în fire!
Știi
de ce nu am mai venit în Jeju?
Știi din cauza cui nu am mai venit în Jeju?
De ce am rupt legătura cu Gyeong-tae, Eun-u și cu Sang-do
și m-am izolat?
Știi?
WANG GYEONG-TAE HAI SĂ BEM…
CHA EUN-U - MĂ BUCUR MEREU SĂ-I VĂD! PRIETENI PE VECIE
ANULARE URMĂRIRE
Mi-a fost foarte greu să te uit.
M-am străduit să te șterg din amintiri.
De ce mă tot întrebi dacă sunt bine?
De ce îți faci griji pentru mine
și ai grijă de mine?
De ce continui…
să mă tulburi?
E atât de jenant.
Hei, Sam-dal!
Ești bine?
Hai s-o găsim pe adevărata Cho Sam-dal!
Ia mâinile de pe ea!
Cho Sam-dal, ești bine?
Ai încredere în mine! Nu o să pățească nimic.
Ești bine?
Ce o să faci dacă chiar o să mă bazez pe tine?
Stai!
BUN-VENIT ÎN SAMDAL-RI
Cho Sam-dal, ce ai spus?
Oare cumva…
E din cauza întâmplărilor de ieri?
Chiar s-a întâmplat.
De fapt, am văzut ceva uimitor.
- Ce? - Ce anume?
Hei!
Credeți că o cunoașteți
pe Cho Jin-dal ca mine?
Și mie încă îmi place Sam-dal.
De data asta, o să fac ce-mi spune inima.
Nu te mai întâlni cu ea!
N-o s-o accept pe Sam-dal.
Ai mărturisit.
Ai spus că mă placi.
Și eu ți-am zis că te plac.
Subtitrarea: Diana Lupu