ВІТАЄМО В САМДАЛРІ
Котяться хвилі
Спогади мерехтять
Дівчина
Танцює
Вона була юна
Одного дня те море
Стало матір'ю
Мої сльози
Мі-Ча! Ко Мі-Ча!
І мою посмішку
Воно прийняло все
Я — море
Я — мати
Дай трохи.
Пізніше.
Я — дівчина
Я — хеньо
ІСТОРІЯ МІ-ЧА ТА МІ-ЧА — ХЕНЬО Й ЖІНОК
СЕРІЯ 9 ІСТОРІЯ ДВОХ МІ-ЧА
ПУ МІ-ЧА
Вона з материка, недавно вийшла заміж
за Пхан-Сіка, сина Сук.
Сук учитиме її пірнати. Добре про неї дбайте.
Пхан-Сік поїхав на материк по водійські права,
а повернувся з дружиною?
-Так. -Так.
Я теж маю це носити?
Таке кумедне.
-Ніби шина. -Що?
-Шина? -Думаєш, це смішно?
Гей, ти.
Я Ко Мі-Ча.
У чому її проблема?
Мі-Ча, не тисни їй руку.
Що? Ти теж Мі-Ча?
Так. Я теж Мі-Ча.
Пу Мі-Ча.
Боже, як ти носитимеш шину? Ти й восьминога торкнутися не можеш.
Пу Мі-Ча, навіщо ти це зробила? Боже!
Ти здуріла?
Занурся просто зараз!
Занурся!
Зараз же!
Це тому, що на ній шина? Вона така нетямуща.
Мовчи.
Віднині вона житиме з нами в місті.
Я сказала поладнати з нею.
Мамо, хто сказав, що я й вічно житиму тут?
Я поїду на материк.
І вийду за Чо Йон-Пхіля.
Боже. За Чо Йон-Пхіля, ще б пак.
Виходь уже за Чо Сан-Тхе, він за тобою шаленіє.
Ось і він.
Мамо, годі!
До речі, Мі-Ча завжди говорить про те, як їй подобається Чо Йон-Пхіль.
Але Нам Чін — корейський Елвіс Преслі.
Ти про що?
На Хун-А — корейський Елвіс Преслі.
-Нам Чін. -Боже.
-На тому зеленому полі -Зеленому полі
Що ви кажете?
Космеї розцвіли
Це На Хун-А.
На Хун-А — суперзірка.
Ні, Нам Чін.
Мамо.
Я не дружитиму з такою грубою і неввічливою дівчиною.
Зрозуміло?
Що ти сказала?
Ти глуха?
Що ти сказала?
Це Чо Йон-Пхіль.
Він — корейський Елвіс Преслі.
Що це таке раптом?
Не знаю.
Йон-Пхіль — і корейський Елвіс Преслі, і найбільша суперзірка.
Не Нам Чін чи На Хун-А.
-Вона теж фанатка Чо Йон-Пхіля? -Мабуть, так.
Минулого разу та дівчина дала мені букет квітів
Лише Йон-Пхіль може співати таку класну пісню.
Отже, усі титули його!
У неї було гарно зачесане коротке волосся Неначе трава, змокла…
Йон-Пхіль!
Ні, занурся знову!
Молодець!
Один, два…
Три.
Розплющ очі.
Точно як у мене.
Коли ти хоч щось зловиш?
Що ти робиш?
Набравши 983 голоси,
перемагає Чо Йон-Пхіль!
Йон-Пхіль плаче.
Так, ось так. Ті, хто позаду, дивіться на мене.
-Дивіться в камеру. -Вітаю.
Сторона нареченої може дивитися сюди?
Будь ласка!
Це я.
Йон-Пхіль!
Що?
Що сталося?
Мамо!
Ви завжди
були разом, нерозлийвода.
Навіть народили разом.
Ми вічно будемо поряд одна з одною.
Коли вони виростуть,
ми породичаємося.
Так, свахо?
Хіба мало, що ви вже настільки близькі,
ви ще й хочете породичатися?
Боже.
Мі-Ча.
Ти справді станеш моєю свахою?
Тоді ми справді будемо сім'єю.
Авжеж.
Ти думала, я брешу?
Станьмо рідними,
будьмо поруч із дітьми
і захищаймо їх усе своє життя.
А якщо діти відмовляться?
Може, вони захочуть одружитися з кимось іншим.
Ну, може бути й так.
Ми би цього хотіли, але, може, вони не схочуть.
Тоді…
станьмо спільними мамами.
Спільними мамами? Як це?
Матері Йон-Пхіля — це Пу Мі-Ча та Ко Мі-Ча.
Матері Сам-Даль — це Ко Мі-Ча та Пу Мі-Ча.
Хіба такі стосунки не міцніші за шлюбні?
Твоя правда.
Якщо в них буде дві мами,
навіть якщо я помру першою
або ти помреш першою,
вони не залишаться без матері.
Справді.
Якщо я помру першою, будеш завжди поряд із Сам-Даль?
Авжеж.
Я подбаю і про Чін-Даль.
Якщо я помру першою,
завжди залишайся поряд з Йон-Пхілем.
Авжеж, залишуся. Усе-таки він мій син.
А вона моя донька.
Йон-Пхілю!
Мамо, не працюй забагато!
Не зважай на бабусю, гаразд?
-Гей. -Що таке?
Бабуся діймає маму, бо та ловить менше риби, ніж інші,
тож вона перепрацьовує. Але течії сильні й небезпечні.
Не хвилюйся.
З нею Пу Мі-Ча, найкраща хеньо Чеджу. Не хвилюйся.
Пу Мі-Ча ніколи б не дозволила Ко Мі-Ча опинитися в небезпеці.
Авжеж. Я це знаю.
Пу Мі-Ча.
Ко Мі-Ча.
-Ти як? -Усе гаразд.
Добре, ходімо.
Можемо вийти, щойно течії стануть сильнішими.
Боже, не можна. Я ж казала.
У таку погоду течії сильнішають миттєво.
Чому ти наполягаєш?
Швидко повертайся.
Ясно? Ходімо.
Послухай її. Море зараз спокійне,
але будь-якої миті може розбурхатися.
Завжди є завтра.
Учора я теж нічого не зловила.
Повертайся перша.
Я попрацюю трохи довше.
Якщо течії стануть сильнішими, я одразу випірну. Іди.
Боже.
Вона тебе насварить.
Гей, Ко Мі-Ча.
Почекай мене.
Просто повертайся.
Випірнемо, коли течії стануть сильними.
Гаразд.
Я швидко.
Сан-Тхе!
Поквапся! Ходи швидше!
Що? Що сталося?
Негайно йди на берег!
Твоя дружина…
Твоя дружина!
Моя дружина?
Що з моєю дружиною…
Вони її знайшли! У морі біля Самдалрі.
Як вона? Усе гаразд?
Сказали «врятували», тож думаю, вона жива.
Її перевозять в університетську лікарню Халла.
Гей, куди…
Ну от, знову.
Ми можемо повідомити про погоду?
Так, головний офіс щойно дав дозвіл. Нарешті сказали оголосити зараз.
Що ти маєш на…
Що це за саркастичний тон?
Це попередження про шторм.
Вчора синоптик Чо повідомив про райони та час
і попросив зробити попередження.
У головному офісі сказали чекати й затримали дозвіл.
Якби ми вчасно попередили…
Що?
Чорт, він знову оскаженіє.
ПОЛІЦІЯ
Певно, ви дуже засмутилися.
Ви в порядку?
Чому б нам не бути в порядку?
Сподіваюся, пані Ко ціла.
Учора вона теж плавала на риф.
Чому вона не була обережнішою?
Хіба море зміниться, якщо ми будемо обережнішими?
Коли стається нещасний випадок, я так лякаюся.
Гадаєш, ти єдина пірнальниця, хто боїться моря?
Забудь. Встаньмо і ходімо.
Хто це там?
Це Сан-Тхе?
Так, Сан-Тхе.
Він нечасто буває в зоні відпочинку.
-Цікаво, що його привело. -Так.
Любий, що ти тут робиш?
Море знову когось забрало?
Мамо, ще холодно. Чому ви сюди прийшли?
Ти застудишся.
Гей, Ок. Це Сан-Тхе, а не твій чоловік.
Чо Сан-Тхе.
Твій зять.
А ти хто, пане?
Я йду.
Що сталося?
Нічого. Ходіть із нею.
Добре.
Я ж казав, що це небезпечно. Чому ти не послухала?
Мама… Що нам робити?
Бідна мама!
Усе гаразд.
Алло?
Сам-Даль, де ти? Де мама?
Ну…
Маму… Маму зараз везуть у лікарню.
Тато з нею.
-Сам-Даль. -У швидкій не було місця…
Чо Сам-Даль, ти в нормі?
-Зберися з духом. -Що?
Гаразд.
Сам-Даль, послухай мене.
З мамою все буде добре. З нею нічого не станеться.
Тож не дуже хвилюйся й не нервуйся, добре?
Сам-Даль. Повір мені.
З нею нічого не станеться. Чуєш?
Усе гаразд. Ти розумієш?
Так, добре.
Мама! Що нам робити?
Хе-Даль, усе гаразд.
Усе буде добре.
Хвороба серця?
Не може бути.
Це був нещасний випадок під час пірнання. Яка хвороба серця?
Гадаю, вам дали неправильну інформацію.
Ні. Так мені сказали.
Ваша правда.
У неї є хвороба серця.
Тату.
Хвороба серця?
Аритмія.
Її серце
б'ється швидше, ніж в інших.
Як це зветься?
Не можу пригадати.
А ліки, які вона приймає?
Ліки? У неї були ліки для серця.
Тату, що за хвороба серця?
Мама хвора?
Тихо!
Миготлива аритмія.
Вона приймає ліки проти аритмії.
І вісім років приймала антикоагулянти.
Тут вона відвідує кардіолога.
Його звати…
лікар-кардіолог Кім Хьон-Чун.
Викличте лікаря Кім Хьон-Чуна і спитайте, чи він її зараз огляне.
-Добре, лікарю. -Боже.
Як ви дозволили їй пірнати з аритмією?
Перепрошую.
Як мама? Вона в нормі?
Наразі так.
Вона могла бути в небезпеці,
але, на щастя, парамедики знали, що в неї хвороба серця,
і добре про неї подбали.
Промоніторимо її ЕКГ
і почекаємо, поки отямиться.
Гаразд, дякую.
-Лікарю. -Так?
Повірити не можу.
Лише ми не знали, що вона хвора?
Чому це…
Вона регулярно приймала ліки.
Мамо.
Ти прокинулася?
-Мамо. -Зажди.
-Мамо, ти в порядку? -Вибачте, пані.
Пані, вибачте.
-Спершу я її огляну. -Добре.
Пані, ви мене чуєте? Зараз ви в лікарні.
Вона отямилася.
Мамо.
Мамо, як ти?
Це речі Сам-Даль.
Дякую.
Певно, вона так злякалася.
Вона тремтіла всю дорогу до місця нещасного випадку.
Намагалася з усіх сил не плакати при мені. Не будемо про це.
Коли ми дісталися, сказала, що я можу їхати, але забула телефон і свої речі.
Мама знову заснула.
Розумію.
Ось. На.
Дякую.
Ти теж іди.
Ми залишимося тут. Можеш іти.
Ти в нормі?
Боже.
Як…
Як пані Ко? З нею все гаразд?
Гадки не маю. Він лише підвіз її в лікарню.
Здається, вона отямилася.
Я не знаю подробиць.
А Сам-Даль?
Вона у реанімаційному відділенні?
Гей, ти куди?
Уся сім'я дуже засмучена.
Ти лише потурбуєш їх.
Твоя правда.
Йон-Пхіль там, тож подзвонить.
Йон-Пхіль з ними?
Авжеж. Він одразу поїхав у реанімаційне відділення.
Гей, сядь.
Не переборщуй, просто почекай.
Що це з вами?
Що?
Якщо я поїду, то переборщу, але якщо Йон-Пхіль — то ні?
Ну…
У них особливий зв'язок.
Що особливого? Це ви змушуєте все так виглядати!
Він відучора дивно поводиться.
Щоразу, як згадуємо Йон-Пхіля й Сам-Даль, кричить на нас.
Я не можу нічого сказати.
Пу Сан-До, що ти робиш?
Ти сказав, що не знав.
Сказав, що нічого не знав.
У зниклої хеньо…
хворе серце.
Прошу, перевірте її пульс і серцебиття, як тільки знайдете.
Спочатку серце, будь ласка.
Я…
Але чому?
Сам-Даль, вибач. Але я не мав вибору…
Я часто не розумію тебе навіть у нормальних ситуаціях.
Але я справді не розумію цього.
Невже не міг розповісти хоча б коли я запитала?
Навіть якщо я здавалася дочкою, надто зайнятою власним життям,
щоб подбати про свою матір,
і навіть якщо я здавалася
поганою дочкою,
хіба ти все одно не мав сказати мені?
Я її дитина.
Я не тому не розповів тобі.
-Бачиш… -Тоді чому?
Скажи.
Чому ти не сказав?
Сам-Даль це зробила?
То ти їй розповів?
Я не міг.
Ви розсердилися й заборонили їй казати.
Але, мамо,
хіба ваші діти не мають знати, що їхня мама хворіє?
Уявіть, як вони потім картатимуться, як дізнаються.
Тож, мамо,
скажімо їм зараз.
Забудь.
Нікому про це не кажи.
Мамо.
Я сама їм скажу, як вирішу. Ясно?
Твоя правда.
Я знав, що мав тобі сказати. Я знав.
Але ми говоримо про маму.
Я не міг ігнорувати її рішення й діяти на власний розсуд.
Усе одно.
Ти все одно мав мені сказати.
Вона не повинна пірнати.
Заходити у воду з аритмією —
все одно, що з бомбою сповільненої дії.
Ніхто не зупинив її. Навіть ви з татом.
Вона щодня пірнала з небезпекою для себе.
Ти думаєш,
ми не намагалися її зупинити?
Визнаю, тобі мали сказати про її хворобу як доньці.
Я розумію, чому ти сердишся. Але знаєш що?
Якби ти приїжджала додому на свята
чи принаймні раз на рік,
то дізналася б, що мама хворіє.
Ні.
Ти б не дозволила їй пірнати.
Але ти не приїжджала.
Тому ти не знала.
Я попросив тебе знайти Чо Сам-Даль, так?
Мама була частиною цього.
Забудь. Ходімо, добре?
Ходімо. Мама…
Ти не знаєш, чому й через кого я не поверталася.
Алло?
Ні.
Мені це не потрібно.
Що я робитиму з кредиткою в цьому місті?
Вони постійно мені її пропонують.
Боже.
Від цього чекання в мене буде нервовий зрив.
Принаймні вона отямилася. Отже, небезпека минула, так?
Так.
Божечки.
Не знаю, чому я сьогодні весь час думаю про маму Йон-Пхіля.
Гей.
Чому ти згадала маму Йон-Пхіля?
Не кажи дурниць.
З пані Ко нічого не сталося.
Я боялася, що щось може статися.
Два роки тому була Йон-Е.
І Чон-Сун, а перед цим — мама Йон-Пхіля.
Ми ж не знали, що з ними щось станеться.
Щоразу, як нам майже вдається забути, море знову забирає людей.
Що?
Ха-Юль.
Твоя бабуся й мама скоро нам подзвонять, чуєш?
Побудь з цими пані ще трошки.
Добре.
У Сеулі, коли мама й тітки приходили пізно додому,
я часто спала в домі Пйоль.
-Зрозуміло. -Ясно.
Кажу вам, не треба за мене хвилюватися.
Справді?
Яка мила дівчинка.
Дельфінам час вистрибувати, тож я ненадовго сходжу до моря.
Звісно. Іди.
Тільки недалеко.
Добре.
Боже.
Яка ти дурна.
Не говори про таке при дитині.
Звідки вона дізнається, про що я говорила?
Вона лише дитина.
Божечки.
Прокляття.
Вона дуже зріла як на дитину. Наче доросла.
ДЕЛЬФІНИ — ЦЕ НЕ РИБА
Ти знову тут?
Ха-Юль, так?
Хто тобі сказав, о котрій годині вистрибують дельфіни?
Не всі знають.
Бабуся.
Бабуся знає про море все.
Зрозуміло.
Мабуть, вона хеньо.
Тобі пощастило.
Я б хотів дружити з хеньо.
Пане.
Так?
Намчун залишається біля Орйона й захищає своє дитя.
Так, адже Намчун — мама Орйона.
А якщо
з якоїсь причини
Намчун помре?
Що тоді станеться з її дитям Орйоном?
Хто захистить малюка Орйона?
Що?
Ну…
Дельфіни-афаліни практикують так зване спільне батьківство.
Інші мами-дельфіни доглядають за дельфінятами,
які втратили своїх матерів.
Ясно.
А якщо море забере мою бабусю,
хто захистить мою маму?
Що?
Я не можу жити без мами.
І так само моя мама не може жити без моєї бабусі.
Що як море…
Що як море забере мою бабусю?
Що станеться з моєю мамою?
Люба, досить. Ти задихнешся.
Бабусю, як ти так довго затримуєш дихання під водою?
Я й на десять секунд затримати не можу.
Бо я — хеньо.
Я можу надовго затримувати дихання.
Боже.
Хіба ти не боїшся моря?
Я боюся.
Як його можна не боятися?
Звісно, я теж боюся моря.
Ти справді теж боїшся моря?
Але ж ти хеньо.
Хеньо теж люди.
Море для мене найстрашніша річ у світі.
Море забрало мою свекруху,
молодшу сестру…
і…
воно забрало мою стару подругу.
Я його дуже боюся.
Що як море забере мою бабусю?
Що робитиме моя мама?
МИГОТЛИВА АРИТМІЯ
Доброго ранку, секретарю Ко.
Пане,
голова просить подзвонити доктору Чха з університетської лікарні Халла.
Навіщо?
Президент AS Electronics Чон Де-Хо зламав ребра й потрапив до лікарні.
Пане Ко,
ти рано-вранці приніс таку веселу й приємну новину.
Я таке люблю.
Скільки ребер зламано?
Не одне, так?
Пане?
Помовчіть.
-Будь ласка, подзвоніть йому. -Ні. Чому раптом?
Знаєш, скільки разів він мене принижував?
Скажи батьку, що я подзвонив.
Старигань не перевірятиме, чи це правда.
Як ти мене назвав, вилупку?
Що ти сказав?
-Старигань? -Тату…
Якого біса ти останнім часом вештаєшся островом Чеджу?
Придурок. Ось чому ти паршива вівця в сім'ї.
Купи квіти і з'їздь до лікарні!
Мамо.
Ні, ще ні.
Боляче!
Яка ти голосна. Люди погано про нас говоритимуть.
Мамо, учора ти ледь не померла!
Ти нікуди не підеш. Тобі слід відпочити.
Що? Я маю поводитися, ніби лежу на смертному одрі?
Якщо залишуся тут, то лише більше захворію.
Я можу відпочити вдома.
Мамо, ти хвора.
Ти маєш усе життя приймати ліки проти аритмії.
Облиш.
У моєму віці всі приймають якісь ліки.
Тато Кьон-Тхе приймає ліки від тиску,
тато Ин-У — від холестерину, мама Сан-До — для щитоподібної залози.
Усі мають решту життя приймати якісь ліки.
Я впевнена, що в дев'яти з десяти людей мого віку є аритмія.
Нічого серйозного.
Не перебільшуй.
Мамо, будь ласка!
Це серйозно!
Ти пірнаєш, але нам сказали, що це небезпечно!
Гей.
Мамо, залишся тут на кілька днів, гаразд?
Нехай тебе обстежать, тоді поїдеш додому. Добре?
Заради бога.
Я ж казала, я найкраще знаю своє тіло!
-Віддай. -Ні.
Мамо, чому ти така?
-Мамо. -Не давай їй.
-Що ти робиш? -Гей!
Ко Мі-Ча!
Просто послухай їх хоч раз!
Волосся на дупі не виросте, якщо побудеш тут ще кілька днів!
Ти не можеш так ставитися до свого організму!
Досить бути впертою, послухай своїх доньок, які всю ніч не спали,
бо хвилювалися!
І послухай свого чоловіка! Будь ласка!
Просто послухай нас, гаразд?
-Мамо. -Мамо.
-Вибач.
Я зачиню двері.
Минулого разу це принаймні трохи спрацювало.
КВІТИ
Один дзвінок усе б владнав.
Пане, у вас талант усе ускладнювати.
Через це мусите відвідати свого заклятого ворога в лікарні із цим кошиком квітів.
Пане Ко, ти вибрав жахливі квіти.
ЧОН ДЕ-ЙОН БАЖАЮ ШВИДКОГО ОДУЖАННЯ
Хризантеми і «швидке одужання»?
Знущаєшся? Це що, мій похорон?
Ти ушкодив мозок після розлучення?
Гей, зникни.
Забирайся… Забирайся негайно.
Справді?
Але я щойно прийшов.
Ну, мабуть, піду, якщо ти вже просиш.
Так. Де-Хо.
Ти тільки ребра зламав? Решта тіла в нормі?
А що?
Тобто — «а що»?
Якщо ти вже тут,
краще мати серйозні травми, щоб дарма не сплачувати рахунок від лікарні.
-Гей. -Я піду.
Ходи сюди.
Псих.
Мої ребра!
Секретарю Ко.
Бачив його обличчя?
Мамо.
Мовчи. Стій рівно.
Стань і дивися вперед.
Пане Ко.
Острів Чеджу такий крихітний, еге ж?
Чи це доля?
Ходімо.
ПОКІЙНА ПУ МІ-ЧА
Таксі.
-Бувай, тату. -Бувайте.
Обережно проведіть маму додому.
-Бувай, тату. -Бувайте.
-Побачимося. -Скоро буду вдома.
-Добре. -Щасливої дороги.
Хто це був?
Хто оплатив рахунок за лікарню?
Мабуть, Йон-Пхіль.
Йон-Пхіль?
Чому б він оплачував мамин рахунок за лікарню?
А як думаєш? Через…
Вони з мамою близькі.
З того, що я вчора бачила, вони дуже близькі.
Мамо, ти чула, що сказав лікар?
Відпочивати вдома. Не пірнати.
Я зрозуміла.
Не сприймай це так легковажно.
Я серйозно. Гаразд?
Бачиш? Я ж казала, що це Йон-Пхіль.
Що? Ні, це був не я.
Чому ти оплатив мій рахунок за лікарню?
Це не я.
Дай номер рахунку. Я перекажу тобі гроші.
Мамо, скільки вам казати? Це був не я.
Це не я.
Мабуть, хтось помилково оплатив ваш рахунок.
Який дурень припустився б такої помилки?
Отож-бо.
Це не я.
-Боже. -Хіба вони не мали приїхати?
Так.
-Вона поїхала з лікарні. -Боже, пані Ко!
-Божечки! -Пані Ко!
Отакої!
Обережно.
Як почуваєшся? Обережно.
Сідай.
-Обережно. -Тобі було дуже боляче?
Ти справді в порядку?
Я вночі й не склепила очей!
-Але я вдячна. -Так.
-Ми так раді. -Так.
-Боже. -Не перебільшуйте.
Я зараз можу пірнути й зловити п'ять-шість восьминогів.
-Мамо, серйозно! -Мамо!
Ти щойно повернулася.
Так.
Вони мають рацію.
Вони сказали, тобі не можна, пані Ко.
Відпочинь іще.
-Так. -Так. Слухайся доньок.
Де Ха-Юль?
Пані Ко!
-Гей. -Гей. Боже.
Вона в нормі.
Божечки.
Як почуваєшся? Усе гаразд?
Тобі ще боляче?
Усе добре.
Ха-Юль, ти добре поводилася з тітоньками?
Я ж не мала. Я просто сиділа на місці.
Не хвилюйтеся за мене.
У мене все гаразд, тож повертайтеся до роботи.
Схоже, завтра буде гарний день для пірнання.
-Добре. -Мамо!
-Припини! -Мамо…
Добре, добре.
Ми про це подбаємо.
Так. Пані Ко, іди відпочивай.
Послухай їх.
-Так. -Так.
Боже.
Гадаю, мама продовжить пірнати.
Продовжить.
Лікар уже вісім років намагається її зупинити.
Думаєте, вона послухає нас?
Чін-Даль, що нам робити? Що нам робити?
Як гадаєш? Треба спробувати зупинити її.
-Боже. -Так.
Треба знайти спосіб.
Серйозно.
-Гей, Сам-Даль. -Ой. Що?
Ти.
Йон-Пхіль кинув тебе.
Чому ти раптом про це говориш?
Коли ви розійшлися вісім років тому,
ти сказала, що він тебе кинув.
Так. А що?
Я не розумію.
Ясно.
Він пошкодував, що кинув її?
Хай як я на це дивлюся:
на поведінку, слова, дії Йон-Пхіля, — це…
Що це?
-Здається, кохання. -Чорт.
Що ти кажеш?
Думаю, він досі тебе любить.
-Не кажи дурниць! -Слухай. Подумай про це.
Відколи вона повернулася, він крутиться навколо неї.
Чхон Чон-Гі, той козел,
сприйняв його за твого хлопця і влаштував переполох.
Він навіть поїхав за тобою в Сеул.
Якщо це не кохання,
я не знаю, що це.
-Я маю рацію? -Так.
Я це від початку знала.
Вона єдина, хто не знає.
Що ти кажеш?
Я певна, Йон-Пхіль дуже пошкодував, що кинув тебе.
Чому? Бо при розриві
той, хто кидає партнера, потім страждає найбільше.
Але їй було дуже кепсько, коли її кинули.
Гаразд. Не треба ятрити рани одна одної.
Їй так ніяково!
-Мені не боляче! -Бачила?
Не смійся. Це не боляче.
Не боляче. Я в нормі.
-Усе гаразд. -Слухай.
Вибач.
Годі! Це не боляче. Що з тобою?
Хай там як, я дуже вдячна Йон-Пхілю.
Поки ми влаштовували неприємності, не знаючи про її хворобу,
Йон-Пхіль знайшов лікарню і привів її до лікаря.
Йон-Пхіль дізнався про стан мами і повів її в лікарню вісім років тому.
-Ми всі винні. -Так.
-Винні. -Так.
Годі про це.
Віднині
ми знайдемо спосіб завадити їй повернутися в море. Добре?
-Так і зробімо. -Так. Добре.
Треба знайти спосіб, ясно? Будьмо.
-Будьмо! -Будьмо!
Може, даватимемо щомісячну допомогу?
Я вже пропонувала, вона відмовилася приймати її.
-Вона не прийме? -Чому?
Не знаю. Вона говорила про те, що нічого не зробила, щоб її заслужити.
Ви знаєте, вона завжди так каже.
БУДІВНИЦТВО ТЕМАТИЧНОГО ПАРКУ AS ЗАТВЕРДЖЕНО
Секретарю Ко.
Так, пане?
Чому наш тематичний парк розташований
саме в Намдалрі на такому великому острові, як Чеджу?
Хто це вирішив?
Припускаю, голова.
Ясно.
Може знайтися й краще місце.
Треба отак похапцем вирішувати?
Чому ти не сказав?
Ніхто не зупинив її.
Ходімо. Мама…
Я була дещо грубою, еге ж?
Так.
Я злюся на нього через те, що він не розповів мені.
Але бути вдячною — зовсім інше.
Урешті-решт, він дбав про маму, коли нас не було поряд.
Я маю сказати, яка вдячна йому.
ЧО ЙОН-ПХІЛЬ
Але чому я не приїжджала додому?
Я не могла приїхати, не те щоб я не хотіла.
Саме так! Я не могла приїхати через нього.
Чорт. Ні. Я йому не подзвоню.
Гей, виходь.
Боже!
Як це ти так швидко вийшов?
Телепатія.
Про що ти говориш?
Ну…
Якщо ти вже тут…
Поговоримо?
Спочатку ходімо кудись.
Що? Куди…
Синоптику Кан.
Чому буй з квітками сьогодні не в Самдалрі?
Він належить хеньо, з якою стався нещасний випадок.
Справді?
Ясно. Ось чому Йон-Пхіль був такий…
Сер, звідки ви знаєте про буй очільниці хеньо?
Вона очільниця хеньо?
Йон-Пхіль — вартовий того буя.
-Що? -Що?
Синоптик Чо завжди стежить на екрані за тим буєм у квіточки.
Частково тому її так швидко врятували.
Я став синоптиком, щоб захищати тих, хто мені дорогий.
Гей, ходімо.
Який несмак.
Усе одно це гарний та унікальний буй.
Що це?
Тату!
Ми наче погодилися не чіпати речі одне одного.
Сан-Тхе, ти закінчив роботу?
Так.
Гарний буй.
Чий він?
Це буй пані Ко.
Коли з нею стався нещасний випадок,
його винесло на зону відпочинку в Намдалрі, то я його взяв.
Хтось іще використовує буй з квітковими орнаментами?
У Самдалрі такий використовує лише пані Ко.
Бувай!
Так, бувай.
Боже, Йон-Пхіль…
То він змінив буй пані Ко на квітковий, щоб наглядати за нею?
Щоб вона виділялася?
Лише він знав, що в неї хворе серце.
Мабуть, він хвилювався, що їй стане погано у воді.
Отже, він не поїхав у Сеул через пані Ко.
Йон-Пхіль досі любить Сам-Даль?
Облиш, ти знаєш відповідь на це запитання так само, як і я.
Ти б облишив свої мрії і залишився тут,
щоб захистити матір дівчини, яка тобі навіть не подобається?
Я не думав, що це правда, але він вісім років не рухався далі.
Йон-Пхіль серйозно…
До речі, мабуть, вона кинула його, бо тоді не любила.
А зараз?
Так, не думаю, що Йон-Пхіль неприємний Сам-Даль.
-Правда ж? -Так.
Але чому вони ходять околяса?
Я розчарований. Ніякого прогресу.
Боже.
Гадаю, між ними стоїть щось серйозне,
та ти про це не знаєш, так?
Як дивно. Судячи з течії, він мав би бути десь тут, але це не так.
Ходімо до кінця.
Досить його шукати. Вона більше не пірнатиме.
Їй не потрібен буй.
Ти викинула свої камери, бо покинула фотографію?
Ти здурів? Вони дуже дорогі. Я їх бережу.
Отож-бо. Це мамин буй, покине вона це чи ні, тож ти маєш дати їй
вирішити, що з цим робити.
Інакше вона всюди бігатиме вже завтра
в такому стані.
-Гей… -Ти…
Ти…
досі злишся на мене?
Ні, звісно, ні. Просто…
Вибач.
Я не сказав тобі про її хворобу.
Вибач.
Насправді я б теж дуже сердився.
Але вчора
я надто хвилювався за маму,
тому наговорив того, що не слід.
Вибач.
Але…
Ти не винна.
Ти через це хвилювався?
Звісно. Як можна інакше?
Певно, після моїх слів ти розсердилася і звинувачувала себе.
Це очевидно.
Дякую.
Ти вдячна, так?
Я єдиний, хто тебе розуміє.
Ні.
Дякую, що залишався поряд з мамою і захищав її.
Хай з якої причини ти мені не розповів,
я вдячна за все, що ти зробив.
На моєму місці…
ти б зробила те саме, якби захворіла моя мама.
Твоя мама — це моя мама.
Моя мама — це твоя мама.
Що? Надто сентиментально чути це після стількох років?
Але ми чули це постійно аж до старших класів.
Отож-бо.
Чо Йон-Пхілю, більше так не роби. Добре?
Усі її доньки повернулися. Тепер ми про неї подбаємо.
Можеш перестати хвилюватися і дбати про мою сім'ю.
Якщо продовжиш…
Ти знаєш, яка між нами зараз ніяковість.
Як ти можеш так казати?
Ти капосна.
Ти така капосна. Боже.
А, точно. Ти ще й оплатив її рахунок за лікарню.
-Це… -Навіщо ти оплатив мамин рахунок?
Я казав, то був не я.
Годі брехати. Який твій номер рахунку?
Я починаю думати, що мав оплатити рахунок.
Добре. Відплати мені.
-Так. Кажи. -Відплати мені.
Твій рахунок.
Мій рахунок…
Краще скористаюся цим. Так спрацює, еге ж?
Що ти робиш? Поверни. Припини дуркувати.
Ні, я скористаюся, щоб собі заплатити.
Що ти робиш? Поверни!
Що? Ти сказала, що відплатиш мені.
Телефон. Поверни його.
-Не хочу. -Годі.
Я справді не віддам.
-Ти пошкодуєш. -Ні.
-Кажу тобі, пошкодуєш. -Я куплю взуття.
Я ж казала, що пошкодуєш. Що я казала?
Ти мав віддати, коли я просила.
-Пусти. -Чому?
Ти щойно один з'їв. Будь чесним. Це мій.
Ні, я не з'їв.
-З'їв! -Ні.
Це мій.
Я ж казала відпустити, так?
Ти… Ходи сюди.
Що ти робитимеш?
Я тебе піймав!
Пусти! Не треба!
Віддай мені.
-Віддай! -Стій!
Пак Чі-Сон б'є. Гол!
Гей, це гол!
Гол!
Іди сюди.
-Чому ти біжиш? Чому? -Чорт. Гей!
Що це? Кажи. Що це таке?
Це ж очевидно.
Це лише тканина.
Тканина?
Просто тканина?
Не тканина для буя Ко Мі-Ча?
Тату, це…
Чому ти зробив для неї буй?
Забудь. Збирай речі.
Негайно збирай речі.
Їдь у головний офіс.
Їдь у головний офіс у Сеул!
Що це було?
«Ти досі ображений на неї»?
Так.
Я ненавиджу її!
До того дня,
коли я заплющу очі,
до дня моєї смерті
я ненавидітиму її!
Лише тому, що ти ненавидиш її…
я теж маю ненавидіти?
Що?
Ти маєш ненавидіти її.
Ти теж маєш ненавидіти її.
Твоя мама… Чому померла твоя мама?
Через кого вона померла?
Ніхто не винен в її смерті!
Тату.
Ніхто не винен в її смерті. Ти знаєш, це неправда!
Тату, я…
Я ніколи не ненавидів її.
Коли мама померла і я розстався з Сам-Даль,
я не ненавидів її. Ні, я не можу змусити себе ненавидіти її.
Ти…
Ти не бачиш мене?
Навіть зараз моє серце розбивається, коли я думаю про той день.
Моє серце щодня розбивається через твою матір!
А як же я?
Тату, думаєш, у мене все добре?
Я теж тут усе втискую.
Я все стримую. Вискакує десяток разів на день,
але я щодня заганяю це назад.
Я стримую це щодня.
Але що? Я не можу зробити хоча б цього?
Не можеш дати мені зробити хоч це?
Боже.
Ти…
Не кажи мені,
що вона досі тобі подобається.
Це тому?
Гей.
Минуло вісім років.
Так?
Довгих вісім років він тримав Чо Сам-Даль
у своєму серці.
Господи, серйозно.
Наш Йон-Пхіль…
жодного разу не показував цього нам.
Який дурень.
Найбільший дурень у світі.
Чому ти такий п'яний?
Нерозділене кохання дуже болісне.
Нерозділене кохання? Ні.
Це кохання тоді, коли ти його бачиш.
А він дивиться на неї крадькома і страждає.
Він ховається, дивиться
і страждає. Це не нерозділене кохання.
Але…
за вісім років
Йон-Пхіль жодного разу не бачив Сам-Даль.
Чому?
Вона не приїжджала.
Вона сюди не приїжджала.
Любити дівчину, яку стільки не бачиш?
Збоченець.
Кохання не завжди має бути видимим.
Чоловіки кохають серцем, не очима.
Він збоченець. Я в цьому впевнений.
-Хто збоченець? -Боже.
Чому ти такий наляканий?
Чекай.
Я збоченка?
Ні. Усе не так.
-Справді? -Це дурниця.
Що тебе привело?
-Пиво. -Ясно.
Ще рано. Що з ним таке?
Він п'яний.
Це Чо Сам-Даль.
Через неї у чоловіка вісім років крається серце.
Це Чо…
Ти дуже п'яний. Мабуть, стомився. Лягай спати.
Отак.
Ти не купиш пива?
Я просто питиму тут.
Удома при мамі пити якось не дуже, тож я вип'ю бляшанку тут.
Звісно.
Тож…
-Сам-Даль. -Що?
Чому ти вісім років не приїжджала на острів Чеджу?
Навіть не провідувала батьків.
Так.
Мама й тато часто приїжджали в Сеул, щоб приготувати мені страви.
А й справді.
Пані Ко й дядько Пхан-Сік часто їздили на материк.
-Так. -Це правда.
Чому ти обірвала з нами зв'язок?
Це…
Я б не сказала, що навмисно це зробила.
Я була дуже зайнята, тож це просто сталося.
Це було не через те, що ти не хотіла бачити Йон-Пхіля,
так?
Облиш.
Чому б я обірвала з вами зв'язок через Йон-Пхіля?
-Нізащо. -Так?
Через Йон-Пхіля?
Слухай, через тебе
він відмовився переходити в головний офіс і вісім років сидів тут безвилазно.
Його серце…
Воно було розбите вщент. Ти це знала?
Я вкладу його в ліжко.
Чекай. Облиш його.
Ти про що?
ГОРДІСТЬ САМДАЛРІ! ЧО ЙОН-ПХІЛЬ ТУТ!
ЧА ИН-У
Що нам робити із Сам-Даль?
Кьон-Тхе не зміг тримати рота на замку.
Що він сказав?
Що ти через Сам-Даль безвилазно сидів на острові Чеджу.
Що значить, він безвилазно сидів?
Наш щиросердий Чо Йон-Пхіль,
у якого в голові була лише Чо Сам-Даль,
хотів захистити твою маму, пані Ко,
і відмовився від мрії
поїхати в Швейцарію,
тому й застряг тут.
Що ти кажеш?
Тобто він відмовився від мрії, щоб захистити мою маму?
Буй з квітами.
Знаєш, чому на буї пані Ко квітчастий візерунок?
Йон-Пхіль вісім років чіпляв ту тканину на її буй.
Навіщо?
Щоб його легко було помітити на камерах метеорологічного центру.
Він відмовився від мрії і робив це…
Він робив це вісім років.
Ти в порядку?
Що з тобою?
Чому ти постійно мене це питаєш?
Чому ти питаєш, чи я в порядку?
Чому ти питаєш?
Чому хвилюєшся?
Чому…
Чому ти відмовився від мрій заради моєї мами
й сидів тут безвилазно? Чому?
Чому? Чому ти це зробив?
Ти п'яна. Опануй себе. Поговоримо про це пізніше.
Це ти маєш опанувати себе.
Ти, Чо Йон-Пхіль.
Ти маєш опанувати себе.
Знаєш,
чому я не приїжджала на Чеджу?
Знаєш, через кого мені було неможливо приїжджати на Чеджу?
Чому я обірвала зв'язок з Кьон-Тхе, Ин-У й Сан-До
й ізолювала себе?
Ти знаєш?
ВАН КЬОН-ТХЕ ВИП'ЄМО…
ЧА ИН-У ЗАВЖДИ ПРИЄМНО ЇХ БАЧИТИ! ДРУЗІ НАВІКИ
ВІДПИСАТИСЯ
Я так старалася тебе забути.
Так старалася стерти тебе зі спогадів.
Чому ти постійно питаєш, чи я в порядку?
Чому ти хвилюєшся через мене
і дбаєш про мене?
Чому ти продовжуєш…
мене розбурхувати?
Як незручно.
Гей, Сам-Даль.
Ти в нормі?
Знайдімо справжню Чо Сам-Даль.
Забери від неї руки!
Чо Сам-Даль, ти в порядку?
Повір мені. З нею нічого не станеться.
Ти в нормі?
Що ти зробиш, якщо я справді покладатимусь на тебе?
Чекай.
ВІТАЄМО В САМДАЛРІ
Чо Сам-Даль, що ти наговорила?
Це часом…
Не через те, що сталося вчора?
Це справді сталося.
Власне, я бачила дещо дивовижне.
-Що? -Що саме?
Агов!
Думаєте, ви знаєте
Чо Чін-Даль незгірш за мене?
Мені теж завжди подобалася Сам-Даль.
Цього разу я робитиму те, що підкаже серце.
Припини з нею зустрічатися.
Я ніколи не прийму Сам-Даль.
Ти зізналася.
Ти сказала, я тобі подобаюся.
А я сказав, що ти подобаєшся мені.
Переклад субтитрів: Яна Філоненко